ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15874/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач1, Кривець М.К.) в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 (далі – позивач2, ОСОБА_2 ) звернулась з позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач, Міноборони, МО України) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.09.2025 №78/в в частині, що стосується позивачів - дружини ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2 померлого ОСОБА_3 (далі – ОСОБА_3 ) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби;
зобов`язання Міноборони призначити і виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю військовослужбовця майора ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до приписів Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №796-ХІІ) в розмірі 1514000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2024 під час проходження військової служби від тромбоемболії легеневої артерії настала раптова смерть начальника технічно-експлуатаційної частини інженерно-авіаційної служби І авіаційної ескадрильї в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі документів, поданих військовою частиною НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) визначив, що до членів сім`ї ОСОБА_3 належать батьки, утриманці, а саме: батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Батько ОСОБА_3 , його мати та син відмовились від отримання одноразової грошової допомоги на користь дружини ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , про що були зроблені відповідні нотаріальні заяви, оригінали яких ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано до МО України.
Таким чином, членами сім`ї ОСОБА_3 досягнуто домовленості щодо вирішення питання, хто саме з них може претендувати на отримання одноразової грошової допомогу у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , що настала в період проходження ним військової служби та ніким не оспорюється.
Відповідно до вимог пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі – Порядок №975 в редакції, яка діяла на момент смерті ОСОБА_3 ) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Так, у витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії (далі – 16 РВЛК) №1696 від 27.06.2024 зазначено: «Захворювання майора ОСОБА_3 , 1971 р.н., тромбофлебіт нижніх кінцівок», яке призвело до смерті внаслідок «Тромбоемболії легеневої артерії» ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 11.04.2024, виданого Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; копією лікарського свідоцтва про смерть №185 від 11.04.2024, виданого Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи; копією акта проведення розслідування по факту смерті (форма НВ - 2), затвердженого тво командира військової частини НОМЕР_1 15.04.2024.
Штатною Регіональною ВЛК був встановлений причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, пов`язані з проходженням військової служби. Іншого причинного зв`язку настання смерті не зазначено. 11.09.2025, з посиланням на висновок експерта, а саме, де зазначено, що під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,17%, ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та ст.16-4 Закону №2011-XII, комісією було ухвалено рішення від №78/в про відмову вдові ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у призначенні одноразової грошової допомоги.
ОСОБА_1 зазначає, що відмова відповідача ґрунтується на припущенні, що наявність алкоголю в крові автоматично виключає право на призначення одноразової грошової допомоги. Проте будь-яких доказів того, що смерть ОСОБА_3 настала в результаті вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП (на яку у своєму рішенні посилається Комісія) щодо розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв у пакеті документів, які надавались на розгляд комісії та посилання на такі докази відсутні. 
Також, на думку позивачки, комісія неправомірно перебрала на себе повноваження судово-медичного експерта і на підставі висновку експерта про те, що концентрація етилового спирту в крові трупа ОСОБА_3 0,17%, що стосовно живих осіб відноситься до фізіологічної, зробила свій необґрунтований висновок про те, що ОСОБА_3 на момент смерті під час виконання своїх обов`язків, був у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вказане просила позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.62). 
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.65-67) відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що як слідує із акту службового розслідування в/ч НОМЕР_1 , 11.04.2024 близько 05:30 год в приміщенні чергового ескадрильї було виявлено тіло майора ОСОБА_3 без ознак життя. Відповідно до пояснень лікаря медичного пункту в/ч НОМЕР_1 стало відомо, що 11.04.2024 близько 05:37 год, прибувши на виклик, вона виявила тіло військовослужбовця майора ОСОБА_3 без свідомості.
Оцінивши загальний стан та виявивши такі симптоми: відсутність дихання, пульсу на магістральних судинах, реакції на світло, наявність ділянок шкіри синюшно фіолетового кольору на задній поверхні шиї, верхніх і нижніх кінцівок, спині було констатовано біологічну смерть. Актом службового розслідування встановлено, що причинами, що призвели до смерті майора ОСОБА_3 , є захворювання - тромбоемболія легеневої артерії та тромбофлебіт нижніх кінцівок.
Згідно з висновком експерта Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи від 06.03.2023 №21 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,17%. 
Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної НОМЕР_3 РВЛК від 27.06.2024 №1695 захворювання майора ОСОБА_3 тромбофлебіт нижніх кінцівок, яке призвело до смерті внаслідок «Тромбоемболії легеневої артерії» 11.04.2025, що підтверджується , – захворювання, яке призвело до смерті, та причини смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби. 
Відповідач вважає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про вчинення молодшим майором ОСОБА_3 адміністративного правопорушення в тій мірі, яка надає можливість зробити висновок про обґрунтованість відмови у виплаті спірної допомоги за пунктами «а» і «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-XII.
З огляду на зазначене, обставини смерті ОСОБА_3 не відносяться до визначених Законом випадків можливості призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Тому, відмовляючи у призначенні допомоги, Комісія Міноборони діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.
У відповіді на відзив позивачка заперечила проти доводів відповідача з підстав, викладених в позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю (а.с.73-76).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 донькою померлого військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.12.1991 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 24.11.2016 відповідно (а.с.11, 12).
Матеріалами справи підтверджується та обставина, що військовослужбовець ОСОБА_3 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_7 помер.
Відповідно до постанови засідання штатної 16 Регіональної ВЛК (протокол №1695 від 27.06.2024) захворювання майора ОСОБА_3 , яке призвело до смерті внаслідок «Тромбоемболії легеневої артерії» ІНФОРМАЦІЯ_7 , - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.20).
Позивачі, як члени сім`ї померлого, звернулися до відповідача із заявою та переліком необхідних документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю майора ОСОБА_3 , передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII. Дана заява зареєстрована в Міноборони 06.02.2025 3986/15/1505 (а.с.34).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.09.2025 №78/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги: дружині та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, майора ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Відмова у призначенні допомоги мотивована тим, що згідно з висновком експерта Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи від 06.03.2023 №21 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,17%. Причиною смерті ОСОБА_3 стала тромбоемболія легеневої артерії.
Відповідно до статті 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону №2011-XII призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння (а.с.35).
Вважаючи протиправним рішення Комісії Міноборони щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.02.1993 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон №2011-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною другою 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Частиною третьою статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно зі статтею 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті, в тому числі діти, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Пунктом а частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, у тому числі під час перебування у полоні (крім військовослужбовців, які добровільно здалися у полон), становить 15 мільйонів гривень;
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 цієї статті.
Згідно з частинами першою, шостою, восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. 
У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках. 
Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
При цьому, статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
В силу вимог пункту «б» частини першої даної статті призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина десята статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).
Так, Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі: 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.
В силу пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Пунктами 15, 19 Порядку №975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком, зокрема вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння.
Із системного аналізу положень Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 слідує, що законодавством передбачено обмеження у виплаті гарантованої державною одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, внаслідок наявності доведеного факту вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Така допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця або втрата ним працездатності є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.
Відмовляючи позивачці у призначенні одноразової грошової допомоги, комісія МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у протоколі від 11.09.2025 за №78/в (п.8) зазначила, що згідно з висновком експерта Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи від 06.03.2023 №21 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,17%.
Надаючи оцінку такій відмові, суд наголошує, що сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №640/6477/19 від 29.06.2022.
Отже, визначальним при вирішенні питання щодо наявності права члена сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, є не сам стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв та смертю військовослужбовця. 
Відомості, які зазначені у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №120/13997/21-а від 18.03.2024.
Судом встановлено, що згідно з висновком експерта Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи №178 причиною смерті ОСОБА_3 є тромбоемболія загального стовбура легеневої артерії як наслідок тромбофлебіту глибоких вен нижніх кінцівок, що підтверджується характерними для цього виду смерті патоморфологічних ознак, виявлених при розтині трупа та відображених в судово-медичному діагнозі та описовій частині даної експертизи (а.с.25-27).
Відповідно до постанови засідання штатної НОМЕР_3 РВЛК (протокол №1695 від 27.06.2024), захворювання майора ОСОБА_3 , яке призвело до смерті внаслідок «Тромбоемболії легеневої артерії» ІНФОРМАЦІЯ_7 , - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.20).
В акті проведення розслідування по факту смерті начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки І авіаційної ескадрильї в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 зазначено, що причиною нещасного випадку, що призвело до смерті майора ОСОБА_3 , є захворювання – тромбоемболія легеневої артерії та тромбофлебіт нижніх кінцівок (а.с.21-24).
Крім того, суд враховує листи ДСУ «Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідно до яких концентрація етилового спирту в крові трупа військовослужбовця становила 0,17% (проміле), то слід вважати, що на момент настання смерті людина була тверезою (а.с.29, 30).
Листом від 21.05.2025 №986/15/6019 ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав лист-відповідь ДСУ «Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 15.05.2025 №246/1-13 Директору Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (а.с.36).
Отже, відповідач при винесенні оскаржуваного рішення мав у своєму розпорядженні всі медичні дані причин смерті ОСОБА_3 , в тому числі ті, які вказували, що на момент смерті останнього наявна концентрація алкоголю в крові свідчила про тверезий стан.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт наявності у крові солдата ОСОБА_3 етилового спирту в концентрації 0,17%, при наявності витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 27.06.2024 №1695, де констатовано, що смерть військовослужбовця настала внаслідок тромбоемболії легеневої артерії (захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби), є необґрунтованою підставою для відмови у призначенні та виплаті членам сім`ї померлого військовослужбовця одноразової грошової допомоги.
Поряд з цим, відповідач ні у спірному рішенні, ні в ході розгляду даної справи не довів наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою ОСОБА_3 (у тому числі, перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння) та його смертю. 
Оскільки причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана з його перебуванням в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених статтею 16-4 Закону №2011-XII, для відмови позивачам, дружині та доньці загиблого, у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 .
Підсумовуючи викладене, суд констатує, що пункт 8 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.09.2025 №78/в, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-4 Закону №2011-XII, є необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, а також вимог законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.
Як наслідок, з метою ефективного захисту порушених прав позивачів, наявні правові підстави для зобов`язання МО України призначити та виплатити позивачам одноразову грошову допомогу відповідно до Закону №2011-XII та пункту 5 Порядку №975, як членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби. 
З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача1 необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. При цьому надмірно сплачена сума судового збору в розмірі 968,96 грн (за позивачку ОСОБА_2 ) відповідно до вимог частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» може бути повернута за відповідним клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 11.09.2025 №78/в засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII та пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );
Позивач2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );
Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м.Київ, просп.Повітряних сил України, 6, код ЄДРПОУ 00034022).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій