П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/12492/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
04 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 06.03.2025 №905090172768 про відмову в перерахунку пенсії.

3. Відтак, з метою скасування вказаного рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести з 27.02.2025 на пенсію за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки та заробітної плати і стажу наявних в матеріалах пенсійної справи та з урахуванням яких проводиться обрахунок пенсії, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 10 лютого 2026 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

5. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.03.2025 № 905090172768 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

6. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2025 та вирішити питання про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

7. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

10. Позивач 27.02.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення її із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11. За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та прийнято рішення від 06.03.2025 № 905090172768 про відмову в перерахунку пенсії.

12. У рішенні зазначено, що відповідач 2 проаналізувавши матеріали пенсійної справи виявив, що до заяви від 27.02.2025 року не додано наступні документи: трудову книжку, диплом, довідку про заробітну плату до 01.07.2000 року та довідку для підтвердження пільг по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

13. Позивач не погоджується із спірним рішенням, вважає його протиправним, тому за захистом своїх прав звернулася до суду. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

14. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

16. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

17. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

18. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

19. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

20. Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

21. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

22. За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

23. Водночас частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

24. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

25. З аналізу зазначених вище норм законодавства встановлено, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

26. Однак, у випадку із заявою позивача має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022-2024 роки.

27. Апеляційний Суд звертає увагу, що позивачу первісно було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону № 1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

28. Для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058, позивач звернулась вперше 27.02.2025.

29. Однак, відповідач 2 рішенням від 06.03.2025 № 905090172768 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, оскільки позивач до заяви від 27.02.2025 не долучила трудову книжку, диплом, довідку про заробітну плату до 01.07.2000 року та довідку для підтвердження пільг по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

30. Апеляційний Суд зауважує, що згідно з частиною третьою статті 44 Закону України № 058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

31. Крім того, частиною першою статті 101 Закону України № 1788-XII також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

32. Також відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

33. Відтак, Апеляційний Суд зазначає, що при виникненні у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів щодо права позивача на призначення пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

34. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною ним у постановах від 22.05.2018 у справі № 439/1148/17, від 03.10.2018 р. у справі № 235/2873/17, від 27.02.2018 у справі № 681/813/17, від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 10.07.2018 у справі № 709/1360/17.

35. Однак, апелянт не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він надавав позивачці строк для доопрацювання своїх документів. До того ж, в силу вимог ч. 3 ст. 45 Закону №1058 обумовлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

36. Відповідно до матеріалів справи позивачка є отримувачем пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

37. Згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсійна справа формується в електронному форматі, до якої має доступ структурний підрозділ органу, що призначає/перераховує пенсію, визначений за принципом екстериторіальності.

38. Відповідно до документів за пенсійною справою ОСОБА_1 страховий стаж з урахуванням перетину періодів становить 69 років 6 місяців 23 дня, у яких відображено особливості трудової діяльності, період навчання, особливості території, кратність тощо (а.с. 9-10).

39. Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 06.03.2025 № 905090172768.

40. Вирішуючи похідну вимогу щодо призначення пенсії позивачу за віком на підставі ст. 26 Закону № 1058, то суд першої інстанції зазначив, що заява позивача по суті пенсійним органом не розглянута, тому належним способом захисту є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.02.2025 та вирішити питання про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону № 1058, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

41. Водночас визначаючись щодо пенсійного органу, якого слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача, суд першої інстанції вірно врахував, що пунктом 4.2 Порядку №22-1, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

42. У справі, яка розглядається, суд першої інстанції встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, рішенням якого відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, відтак дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

43. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року в справі № 500/1216/23. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

44. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

45. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

49. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Залімський І. Г.