ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/21346/21 пров. № А/857/263/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтранспорт» до Головного управління Держгкокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Львівська міська рада про визнання протиправними дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтранспорт» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року (суддя Гавдик З.В., м.Львів повний текст складено 01 грудня 2022 року),-
ВСТАНОВИВ:
Ще у листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Галтранспорт» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління Держгкокадастру у Львівській області (далі Головне управління, Держгеокадастр відповідно) в якому просило:
визнати протиправними дії Головного управління щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Механічна, 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040) в якості складових сукупного коефіцієнту КмЗ локальних коефіцієнтів «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення» - 1,10 і «земельна ділянка знаходиться у зоні історичного ландшафту, що охороняється» - 1,07, та незастосування інженерно-інфраструктурних факторів - «земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття» - 0,95 і «земельна ділянка не забезпечена централізованим теплопостачанням» - 0,95.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у задоволені позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив позивач який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В доводах апеляційної скарги вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про неналежний спосіб захисту позивачем свого порушеного права. Зазначає, що судом першої інстанції переплутано та спотворено предмет позову, застосовано судову практику, яка не підлягає застосуванню щодо цих правовідносин. Зауважує, що предметом спору у цій справі є саме визнання протиправними дій відповідача при застосуванні сукупного коефіцієнту у витязі із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, а не скасування самого витягу. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Львівська міська рада (далі Міська рада) відзиву на апеляційну скаргу не подала.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Згідно з частиною другою статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною четвертою передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Справа №380/21346/21 не належить до жодної з вищезазначених категорій справ, розгляд яких може здійснюватися виключно за правилами загального позовного провадження, а тому відсутні підстави стверджувати про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в цій частині.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту в цій справі є оскарження рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено технічну документацію щодо нормативної грошової оцінки землі, або оскарження дій відповідача щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідних локальних коефіцієнтів, з якими позивач не погоджується, після застосування процедури спростування висновків державної експертизи, яка проводиться в позасудовому порядку.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ТОВ з 22.09.2018 є власником нежитлових приміщень площею 1'092,5 м2, які знаходяться у місті Львові на вулиці Механічній, будинок 2.
Міська рада ухвалою від 06.06.2019 №5145 «Про надання ТзОВ «Галтрансопт» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Механічній, 2» надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2645 га на АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель.
На виконання зазначеної ухвали було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ площею 0,2645 по вулиці Механічній, будинок 2 в оренду для обслуговування будівель та з 06.11.2019 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номера №4610137200:08:002:0040.
Ухвалою від 07.09.2020 №6700 Міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
У вересні 2020 року ТОВ звернулося до відповідача із запитом щодо отримання витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку спірної земельної ділянки.
У відповідь отримало витяг від 05.10.2020 №1384 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (далі Витяг), згідно якого нормативна грошова оцінка (далі НГО) земельної ділянки склала 3823400,40 грн.
Ознайомившись із Витягом у ТОВ виникли сумніви у правильності застосування відповідачем значень локальних коефіцієнтів, зокрема сукупного коефіцієнту місцезнаходження Км3.
Через це позивач неодноразово звертався до відповідача із запитами і скаргами стосовно з`ясування питання обґрунтування значень сукупного коефіцієнту місцезнаходження земельної ділянки Км3 та його складових (локальних коефіцієнтів місцезнаходження).
13.05.2021 Держгеокадастром на чергову скаргу ТОВ від 19.04.2021 листом-відповіддю за №28-28-0.222-5577/2-21 позивачу було повідомлено, що за інформацією відповідача для земельної ділянки за кадастровим номером 4610137200:08:002:0040, зокрема « сукупний коефіцієнт Км3 становить 1.00045 згідно добутків локальних коефіцієнтів, а саме: у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення – 1,1; у зоні історичного ландшафту, що охороняється – 1,07 та місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні – 0,85 відповідно до Технічної документації.
Позивач зазначає, що з огляду на дійсне розташування земельної ділянки, фактично Держгеокадастр посилаючись на відповідача офіційно підтвердив. Що при розрахунку для неї сукупного коефіцієнту місцезнаходження Км3, його органом неправильно застосовано підвищуючі локальні коефіцієнти: 1,1 функціонально-плануваного фактору «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення (попри її розташування на відстані 500 м від вулиці Богдана Хмельницького); та 1,07 історико-культурного фактору – «земельна ділянка знаходиться в зоні історичного ландшафту, що охороняється), незважаючи на відсутність поряд із земельною ділянкою пам`яток культурної спадщини, з якими її територія складає єдине композиційно-пейзажне ціле.
На переконання позивача, відповідач проігнорував та не застосував понижуючі локальні коефіцієнти інженерно-інфраструктурних факторів-примикання земельної ділянки до вулиці без твердого покриття (0,95) і незабезпеченість її централізованим теплопостачанням (0,95).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель (частина п`ята статті 5 цього ж Закону).
За нормами статті 15 Закону №1378-IV підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.
Згідно зі статтею 18 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Відповідно до частин першої-другої статті 20 Закону № 1378-IV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель за заявою зацікавленої особи.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина третя статті 23 Закону № 1378-IV).
У постанові від 24.11.2021 у справі №817/1780/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов такого висновку:
«… дії з формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки можуть бути предметом судового оскарження, а підстави позову слугуватимуть висновку про належність обраного способу захисту прав.
Звідси, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи відповідача про неврахування висновку Верховного Суду (постанови від 27.11.2018 у справі № 817/1819/17, від 17.10.2019 у справі № 817/1814/17, від 29.07.2020 у справі № 810/4275/17, від 18.01.2021 у справі № 540/2244/19, від 12.11.2018 у справі № 814/789/17, від 28.07.2020 у справі № 817/1783/17), відповідно до якого витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер.
Такий само правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 03.06.2022 у справі № 160/2702/22, від 30.01.2020 у справі №820/1804/16, 24.06.2024 №460/14725/22, 02.10.2024 у справі №480/2702/22.
Зважаючи на вищенаведене, рішення та дії суб`єкта владних повноважень під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель підлягають перевірці адміністративним судом на відповідність їх частині другої статті 2 КАС.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 затверджений Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі Порядок № 489) (чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 06.05.2023).
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу І Порядку №489 нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до «Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 № 213 (далі Методика). Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.
Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку №489 встановлено, що нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.
Цн = В х Нп х Кф х Км, де
Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);
В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях);
Нп - норма прибутку (6%);
Нк - норма капіталізації (3%);
Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки;
Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Відповідно до пункту 6 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою:
Км = Км1 х Км2 х Км3, де:
Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення;
Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони);
Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.
Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон (абзац 3 пункту 6 Розділу ІІ Порядку №489).
Пунктом 10 Розділу ІІ Порядку №489 значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів. Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.
Як уже вказано вище, для визначення коефіцієнту Км3 орган Держгеокадастру застосував такі локальні фактори:
У зоні магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,1.
У зоні історичного ландшафту, що охороняється - 1,07.
Місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,85 (а.с.25).
Із наданих позивачем доказів та доводів вбачається невідповідність застосованих відповідачем локальних факторів характеристикам спірної земельної ділянки.
Зокрема, зона магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,1.
Відповідно до Характеристик місцерозташування земельної ділянки ТОВ від 29.01.2021 відстань земельної ділянки до магістралей підвищеного містоформуючого значення (вул. Б. Хмельницького) фактично складає 510 метрів, що перевищує нормативну відстань (500 метрів), що передбачена пунктами 5.8, 5.10, 10.7.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та додатком Е 5 до норм.
Отже, підстав для застосування цього коефіцієнту для визначення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки немає.
Зона історичного ландшафту, що охороняється - 1,07.
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон №1805-III) з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій та об`єктів всесвітньої спадщини визначаються зони охорони (охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару) і буферні зони. Межі та режими використання зон охорони визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень.
Відповідно до пункту 12 частини другої статті 5 Закону №1805-III затвердження документації з визначення режиму використання пам`яток національного значення, меж і режимів використання їх територій та зон охорони належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 6 Закону №1805-III затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання пам`ятки місцевого значення та її зон охорони, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини (у разі встановлення такою документацією меж території пам`ятки місцевого значення та її зон охорони) належить до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції.
Відповідно до пункту 2.1 ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 зона охоронюваного ландшафту - це природна незабудована або переважно природна територія з розосередженою історичною забудовою, яка формує єдине композиційно-пейзажне ціле з пам`ятками.
Вимоги до складу і змісту науково-проектної документації щодо визначення меж та режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування визначені ДСТУ Б Б.2.2-10-2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування».
Відповідно до пункту 2.1 ДСТУ Б Б.2.2-10-2016 зона охоронюваного ландшафту - природна незабудована чи переважно природна з розосередженою історичною забудовою територія за межами охоронної зони, з якою пам`ятки складають єдине композиційно-пейзажне ціле, яка встановлюється для збереження характерного історичного природного оточення пам`яток та відіграє разом з ними важливу роль в образі населеного пункту або окремого пейзажу.
Однак:
В межах Земельної ділянки відсутня природна територія чи історична забудова.
В Державному реєстрі нерухомих пам`яток України відсутні об`єкти, які утворюють із земельною ділянкою спільний пейзаж чи ландшафт.
Відсутня затверджена науково-проєктна документація щодо зон охоронюваного ландшафту в зоні розташування земельної ділянки.
Отже, відсутні підстави для включення земельної ділянки до зони охоронюваного ландшафту при визначенні нормативної грошової оцінки.
Місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,85.
Згідно з Витягом земельна ділянка належить до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Відповідно до пункту 23 підрозділу «Санітарно-гігієнічні фактори» розділу 5 Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Львова, що затверджена ухвалою Міської ради від 30.06.2016 № 631, застосування коефіцієнтів фактору «Земельна ділянка розташована в санітарно захисні зоні» не розповсюджується на земельні ділянки, що належать за функціональним використанням до категорії земель промисловості.
З огляду на зазначене відсутні підстави для застосування коефіцієнту фактору «Місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні» при визначенні нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.
Примикання земельної ділянки до вулиці без твердого покриття - 0,95.
Відповідно до Характеристик місцерозташування земельної ділянки ТОВ від 29.01.2021 земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття.
Вказана обставина підтверджується також фотознімками прилеглої до земельної ділянки ТОВ території (а.с.27-28).
Незабезпеченість централізованим теплопотачанням - 0,95.
Листом від 09.02.2021 № 15-1439 Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі – МКП) повідомило, що в межах розташування земельної ділянки теплові мережі та джерела тепла МКП відсутні (а.с.29).
В розрізі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що в межах господарської справи №914/2786/21 у спорі між Міською радою та ТОВ про стягнення 344106,03 грн, шляхом призначення судової експертизи на її дослідження виносилось питання: чи відповідає нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2'645 м2 по вул. Механічній, 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040), зазначена у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1172 від 14.05.2021 (наявний у матеріалах справи №380/21346/21 та є ідентичним з Витягом) сформованому відділом у місті Львові Головного управління, з огляду на застосовані ним значення сукупного коефіцієнту Км3 (і локальних коефіцієнтів, що є його складовими), вимогам нормативно-правових актів? 
Спір у справі №914/2786/21 виник з огляду на незгоду ТОВ з визначеною нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки. До ключових питань належить питання про те, чи можна не брати до уваги оцінку, що міститься у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та доводити розмір такої іншими доказами.
За результатами проведення судової експертизи судовий експерт вказав, що розроблена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, зазначена у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1172 від 14.05.2021, з огляду на застосовані ним значення сукупного коефіцієнту Км3 (і локальних коефіцієнтів, що є його складовими), не відповідає вимогам нормативно-правових актів. Експерт зауважив, що розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки не входить в коло питань, що досліджуються експертизою з питань землеустрою. Експертом проводилась перевірка правильності застосування відомостей та коефіцієнтів, зазначених у витязі та технічній документації з нормативної грошової оцінки, виключно в межах наданої для дослідження документації.
На підставі викладеного, в рішенні Господарського суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у справі №914/2786/21, яке набрало законної сили 29.04.2025 (далі – Рішення суду) встановлено неправильне застосування коефіцієнту (Кф) 3,0, при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки та судом здійснено її розрахунок за формулами, які вказані в Порядку №489.
Таким чином в Рішенні суду констатовано невідповідність застосованих органом Держгеокадастру локальних факторів характеристикам спірної земельної ділянки, а саме: 
зони магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,1; зони історичного ландшафту, що охороняється - 1,07, місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,85.
При цьому, встановлено наявність підстав для застосування інших коефіцієнтів:, а саме: примикання земельної ділянки до вулиці без твердого покриття - 0,95; незабезпеченість централізованим теплопотачанням - 0,95.
Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи, закріплений частиною першою статті 90 КАС. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС).
За приписами частин першої, другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В свою чергу, обставини справи - це факти, які мають значення для вирішення спору, як-от: вчинення чи невчинення особою певної дії; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій або настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності суд виснує про доведеність чи недоведеність певних обставин.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдицію мають виключно ті обставини, які суд безпосередньо дослідив і встановив, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 3 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (пункт 32)).
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Зважаючи на викладене та дослідженні в суді апеляційної інстанції матеріалами справи, враховуючи рішення суду у справі №917/1345/17, суд апеляційної інстанції висновує, що в ході розгляду справи встановлено, позивачем доведено, а відповідачем у його письмових поясненнях, не спростовано невідповідність застосованих органом Держгеокадастру локальних факторів характеристикам спірної земельної ділянки та необхідність застосування при визначені коефіцієнту Км3 щодо земельної ділянки понижуючих коефіцієнтів «примикання земельної ділянки до вулиці без твердого покриття" (0,95) і «незабезпеченість її централізованим теплопотачанням» (0,95).
В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду та ухвалення постанови про задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 324, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтранспорт» задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року скасувати та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Держгкокадастру у Львівській області щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Механічна, 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040) в якості складових сукупного коефіцієнту КмЗ локальних коефіцієнтів «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення» - 1,10 і «земельна ділянка знаходиться у зоні історичного ландшафту, що охороняється» - 1,07, та незастосування інженерно-інфраструктурних факторів - «земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття» - 0,95 і «земельна ділянка не забезпечена централізованим теплопостачанням» - 0,95.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. С. Затолочний