Справа № 643/2168/26
Провадження № 2/643/3901/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Пасічника О.М.,
за участю секретаря – Онди В.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів,

встановив:
09.02.2026 позивач ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Гребенюк О.О. звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % (відсотків) від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а також аліменти на її утримання, як матері дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення спільною дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років. 
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 27.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 695, який в подальшому було розірвано рішенням Салтівського районного суду міста Харкова у справі № 643/22630/25 від 06.01.2026.
Від вказаного шлюбу у Позивача та Відповідача народилася донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 05.09.2024.
На даний час, Позивач та Відповідач проживають окремо, донька проживає разом з Позивачем.
Відповідач надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 6000,00 гривень щомісячно. Разом з тим, зазначеної суми недостатньо.
Зазначає, що, надання зазначених коштів здійснюється виключно на добровільній основі, без будь-яких правових гарантій їх регулярності та стабільності, що не забезпечує належного та передбачуваного утримання дитини.
Позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (з 14.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що зокрема підтверджується довідкою Харківського національного університету ім. Каразіна №0104-057 від 26.01.2026 року.
Зазначає, що як матеріальний стан Відповідача дає можливість виконувати обов`язок з утримання, як дитини так і Позивача, оскільки він є молодим, працездатним чоловіком, на протязі останніх років працює у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ТРАВМАТОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ» на посаді лікаря ортопед-травматолога, є членом ЛКК, членом ЕКОПФО та отримує регулярний та гарантований дохід у вигляді заробітної плати.
Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
13.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій представник відповідача просить задовольнити вимоги про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. В разі задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років, врахувати наявність у Відповідача інвалідності 2 групи, та виходити з прийнятного для Відповідача розміру 1/6 частини з усіх видів доходу.
Зазначає, що Відповідач має вади здоров`я, інвалідність 2 групи, яка потребує окремих витрат на підтримку здоров`я та збереження працездатності. Маючи про цей факт достовірні відомості, Позивачка звертається до суду з двома вимогами, які у разі задоволення у сукупному розмірі будуть становити 50% доходу відповідача, що з урахуванням стану здоров`я становить надмірний тягар для нього.
17.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив в яких представник позивача просить доводи, викладені у відзиві Відповідача на позовну заяву, визнати необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог. Залишити без змін вимоги Позивача та задовольнити позов у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного. 
27.04.2024 між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 695. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінено.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2  народилася донька – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 05.09.2024.
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 06.01.2026 у справі №643/22630/25 шлюб розірвано. 
Позивач ОСОБА_1 разом із дочкою  ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта та Витягом з реєстру територіальної громади від 27.11.2025 №2025/017767879.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються Відповіддю № 2336443 від 13.02.2026 з Єдиного демографічного реєстру. 
З позову та матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачем, протилежного відповідачем не доведено. 
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Із роз`яснень, які містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом..
Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, законом встановлено мінімальний розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка стягується у безспірному порядку 1/4 частина на одну дитину.
Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що свідчать про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків.
Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі наведеного, згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2026, і до досягнення дитиною повноліття. 
Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про їх зміну.
Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного.
Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: 1. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. 2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 3. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. 4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 5. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. 6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.
З матеріалів справи вбачається що, ОСОБА_2 працює у КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» на посаді лікар ортопед травматолог.
Загальна сума доходу нарахованого за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 становить 303427,95 гривень.
Крім того, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 становить 55030,73 гривень.
Згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлено з 18.11.2022 другу групу інвалідності загального захворювання.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив прийнятний для нього розміру аліментів який він готовий сплачувати колишній дружині у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин не може надавати матеріальну допомогу колишній дружині в розмірі 1/4 частини доходів.
Враховуючи, що відповідач є працездатним, хоча має 2 групу інвалідності, інших утриманців немає, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням потреб позивачки, яка, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, а також дотримуючись балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність у позивачки передбаченого законом права на отримання від відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною трьох років, що буде достатнім для забезпечення базових потреб позивачки.
При цьому слід зазначити, що термін сплати аліментів на утримання позивачки є короткочасним, а саме: з дня звернення до суду, тобто з 17.02.2025 року, і до досягнення дитиною трьох років, а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи, тому він має бути звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 09.02.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.02.2026 і до досягнення дитиною  ОСОБА_3 трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Суддя  О.М. Пасічник