ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року	м. Ужгород	№ 640/9022/20 	

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним ОСОБА_1 у ПАТ Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» № 1312/2015 від 11.09.2015 р., у розмірі 190000,00 грн, за заявою ОСОБА_1 від 28.10.2019 р.;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним ОСОБА_1 у ПАТ Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» № 1312/2015 від 11.09.2015 р., у розмірі 190000,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 р. відкрито провадження у справі.
Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом «Про скерування за належністю справи» на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ надіслав адміністративну справу № 640/9022/20 до Київського окружного адміністративного суду.
У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 р. № 399, передав судові справи Закарпатському окружному адміністративному суду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 р. (суддя Рейті С.І.) було прийнято дану справу до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
01 січня 2026 року, у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 , відповідно до пункту 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу передано на повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026 р. справу було передано судді Микуляк П.П. для розгляду. 
02 січня 2026 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду (суддя Микуляк П.П.) адміністративну справу прийнято до провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Позов мотивовано тим, що позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Банк Контракт» за Договором № 1312/2015. Проте Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив позивачу у відшкодуванні коштів за вкладом. Підставою відмови відповідач визначив: визнання коштів, розміщених позивачем в ПАТ Банк «Контракт», речовим доказом в рамках кримінального провадження.
Позивач вважає, що відмова відповідача від 11.01.2020 р. є необґрунтованою, протиправною, такою, що порушує його право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом. Наголошує, що визнання коштів речовими доказами не є підставою для відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування.
Відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що відповідачем було отримано постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Безсмертного М.В. від 10.05.2018 р. про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні грошових коштів у розмірі гарантованих сум відшкодувань вкладникам ПАТ Банк «Контракт». У зв`язку із чим, виконавчою дирекцією Фонду гарантування було прийнято рішення «Про призупинення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» від 02.07.2018 р. № 1827 було зупинено виплати гарантованих сум відшкодувань вкладникам, зокрема, ОСОБА_1 .
Разом з тим, представник відповідача зазначає, що виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення № 1280 від 06.07.2020 р. про поновлення виплат вкладникам ПАТ «Банк «Контракт», в тому числі ОСОБА_1 .
У відповіді на вказаний відзив позивач заперечив доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваних дій, наполягаючи на тому, що зазначені відповідачем підстави для зупинення виплати гарантованого йому відшкодування за вкладом не передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Для отримання наявних коштів позивачу необхідно звернутися з паспортом та документом про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків у найближчу філію одного із банків-агентів відповідача.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» було укладено Договір № 1312/2015 банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт». На виконання умов Договору № 1312/2015 Банк для обліку вкладу відкрив позивачу рахунок № 2620100019706. 11.09.2015 р. позивачем на виконання умов Договору № 1312/2015 на вказаний депозитний рахунок через касу банку були внесені грошові кошти у розмірі 190000,00 грн. 
У подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 р. № 671 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 06.10.2015 р. № 183 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт», відповідно до якого з 07.10.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» ОСОБА_3 .
Постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015 р. № 876 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати Публічне акціонерне товариство «Банк «Контракт».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.12.2015 р. № 220 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» та призначено Шкурку В.М. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» строком на 2 роки з 11.12.2015 р. по 10.12.2017 р. включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 08.02.2018 р. № 387 «Про затвердження змін та доповнень до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк «Контракт» включено ОСОБА_1 до Загального реєстру із гарантованою сумою в розмірі 190715,60 грн.
Разом з тим, постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Безсмертного М.В. від 10.05.2018 р. про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 42018101080000080 від 02.05.2018 р. накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 .
У подальшому ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11.05.2018 р. у справі № 758/5693/18 скасовано арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.01.2016 р.
29.10.2019 р. позивач звернувся із заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просив виплатити йому гарантовану суму відшкодування за вищевказаним вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 15.09.2015 р. № № 1312/2015.
Листом від 11.01.2020 р. № 46-036-439/20 відповідач відмовив позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування, обґрунтовуючи тим, що постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 10.05.2018 р. в кримінальному провадженні № 42018101080000080 від 02.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, кошти, розміщені позивачем на вищевказаному депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Банк Контракт», визнано речовими доказами, внаслідок чого посадовим особам названого банку та будь-яким іншим особам заборонено відчужувати, розпоряджатися та використовувати зазначені кошти. У подальшому це кримінальне провадження об`єднане з кримінальним провадженням № 12015100070007282 від 03.10.2015 р. 
Вважаючи відмову відповідача у виплаті позивачу гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом, що міститься в листі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.01.2020 р. № 46-036-439/20 протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI.
Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
Частинами 1-3, 5-6 статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Як встановлено судом вище, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» укладено договір банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 141.09.2015 р. № 1312/2015, за умовами якого банк відкриває вкладнику рахунок для обліку вкладу на вимогу «Зручний Контракт», а вкладник перераховує на нього з власного поточного рахунку або вносить переказ готівкою через касу банку грошові кошти у сумі 190000,00 грн, на виконання умов якого позивач через касу банку вніс на вказаний депозитний рахунок готівкові кошти в розмірі 190000,00 грн.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.02.2018 р. № 387 «Про затвердження змін та доповнень до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_1 включено до Загального реєстру із гарантованою сумою в розмірі 190715,60 грн.
Отже, позивач має право на отримання гарантованого відшкодування за вищевказаним банківським вкладом в розмірі 190715,60 грн, однак зазначені кошти у відповідь на його звернення від 29.10.2019 р. йому виплачені не були. Листом від 11.01.2020 р. № 46-036-439/20 відповідач відмовив позивачу .
Суд погоджується з доводами позивача про протиправність такої відмови з наступних підстав.
Частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI визначено перелік підстав, за наявності яких Фонд має право відмовити вкладнику у виплаті гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом, серед якого, така підстава як визнання грошових коштів на рахунку вкладника речовими доказами у кримінальному провадженні відсутня.
Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач не мав права відмовляти позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування за його вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» у зв`язку з визнанням грошових коштів на рахунку позивача речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки така підстава не передбачена частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI.
За наведених обставин суд уважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови йому у виплаті відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 11.09.2015 р. № 1312/2015, у розмірі 190000,00 грн за його заявою від 28.10.2019 р., що зумовлює необхідність задоволення судом такої вимоги.
Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним ним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 11.09.2015 р. № 1312/2015, у розмірі 190000,00 грн, що обґрунтовується наступним.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував призупинення виплати позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним ним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 11.09.2015 р. № 1312/2015, у розмірі 190000,00 грн, також покликаючись на рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято від 09.01.2020 № 16 «Про призупинення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт».
Разом з тим у ході судового розгляду справи судом встановлено, що уже після звернення позивача до суду з даним позовом 23.04.2020 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.07.2020 р. № 1280 «Про поновлення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» поновлено виплату позивачу вищевказаної гарантованої суми відшкодування. Наведене, зокрема, підтверджується витягом з чергової частини Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, затвердженого вищевказаним рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Як зазначив відповідач, для отримання належних йому коштів позивачу необхідно звернутися з паспортом та документами про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків (ідентифікаційного коду) до найближчої філії одного із банків-агентів Фонду гарантування вкладів.
Зважаючи на вищевикладене, судом не встановлено жодних перешкод, які унеможливлюють отримання позивачем в установленому порядку належної йому гарантованої суми відшкодування. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним ним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 11.09.2015 р. № 1312/2015у розмірі 190000,00 грн, задоволенню не підлягає.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 3ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає частковому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, 
В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Контракт» за договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» від 11 вересня 2015 року № 1312/2015 в розмірі 190000,00 грн за заявою від 05 вересня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ - 21708016) судові витрати у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк