єдиний унікальний номер справи 546/88/26
номер провадження 3/546/44/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року        м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника адвоката Бабаскіна К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , позбавленого правом керування транспортними засобами згідно постанови Індустріального районного суду м. Харкова від 30.07.2025 строком на 1 (один) рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності 14.08.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП,–
в с т а н о в и в :
03.02.2026 до Решетилівського районного суду Полтавської області від УПП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом 27.01.2026, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 576639 від 27.01.2026, складеного о 13:12:56 год інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кнюпою В.Є., 27.01.2026 о 12:16:54 в м. Решетилівка на а/д М03 Київ-Харків-Довжанський 306 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI Q7, Д.Н.З. НОМЕР_2 , ЩО НАЛЕЖИТЬ ОСОБА_2 , будучи особою позбавленою права керування транспортним засобами. Право рушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності притягався за ч. 4 ст. 126 КУпАП 14.08.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив чим порушив п. 2.1. а ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» - основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
04.02.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича, через електронний кабінет Електронного суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 
10.02.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., до суду надійшло клопотання про надання копії відеозаписів з портативних відео реєстраторів поліцейських.
17.02.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., через електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про відкладення судового застібання призначеного на 10:00 год 18.02.2026, обґрунтоване тим, що захисник отримав конверт з дисками, що містять копії відеозаписів долучені до матеріалів справи лише 16.02.2026, та потребує часу на збір додаткових доказів, шляхом подання адвокатських запитів на підтвердження позиції захисту інтересів ОСОБА_1 
12.03.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., через електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Постановою суду від 12.03.2026 задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
16.03.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., через електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про передання матеріалів справи за альтернативною підсудністю до Індустріального районного суду міста Харкова.
Поставною суду від 17.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про передання матеріалів справи за альтернативною підсудністю до Індустріального районного суду міста Харкова.
31.03.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., через електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про участь ОСОБА_1 у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Постановою суду від 01.04.2026 задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
01.04.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., через електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження у якомц захисник просив:
1. На підтвердження вищевикладених обставин, викликати та допитати в якості свідка - ОСОБА_2 . 
2. Забезпечити участь свідка у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання Підсистеми відеоконференції зв`язку ЄСІТС (vkz.court.gov.ua).
3. Провадження у справі № 546/88/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, закрити у зв`язку із з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності. 
Клопотання обґрунтоване тим, що захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки такі дії були вчинені у стані крайньої необхідності, що прямо передбачено ст. 17 КУпАП як обставина, яка виключає адміністративну відповідальність.
Згідно пояснень сторони захисту, першочергово, автомобілем керувала виключно дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Але, у процесі руху дорожня обстановка різко ускладнилася: на дорожньому покритті утворилася ожеледиця та гололід, що створило реальну, безпосередню та невідворотну загрозу виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_3 декілька разів занесло та утворилася аварійна ситуація на дорозі, вона перелякалася, що може потрапити в ДТП. Крім того, в автомобілі також перебувала донька ОСОБА_4 . Приблизно в той же час, коли на дорогах утворилася ожеледиця, доньці стало погано. В неї була висока температура. З урахуванням відсутності у дружини належного досвіду керування транспортним засобом в умовах ожеледиці та взагалі, враховуючи, що дружина не вміє керувати в таких умовах автомобілем та той факт, що її вже декілька разів на дорозі занесло та ледве не розвернуло, враховуючи також її страх надалі керувати автомобілем в таких умовах, а також наявності в салоні малолітньої дитини у хворобливому стані (з підвищеною температурою, що потребувала негайного контролю та медичної допомоги), ОСОБА_1 був просто змушений негайно втрутитися у ситуацію з метою усунення небезпеки, усунення можливого ДТП, та сів за кермо. При цьому сім`я Запишних об`єктивно була позбавлена можливості припинити рух транспортного засобу та очікувати покращення погодних умов, оскільки дитина перебувала у хворобливому стані та потребувала якнайшвидшого реагування і доступу до лікарських засобів. Очікування на дорозі в умовах ожеледиці не лише не усувало небезпеку, а й створювало додаткові ризики для життя та здоров`я дитині Запишних.
Згідно з ОСОБА_5 з метеорологічного прогнозування, затвердженою наказом УкрГМЦ від 11.12.2018 № 234, ожеледиця на дорогах - вважається небезпечним метеорологічним явищем (І рівень небезпечності). В метеорології 1-й рівень небезпечності означає, що погодні умови потенційно небезпечні для водіїв. Водіям варто бути максимально уважними. Ось чим такий рівень небезпечний і чим загрожує на дорозі: Погіршення видимості: Сильні опади, туман або паморозь заважають вчасно помітити пішохода чи інше авто. Складне керування: Ожеледиця, мокрий сніг або сильна злива значно збільшують гальмівний шлях і ризик заносу. Раптові перешкоди: Пориви вітру (15-20 м/с) можуть зміщувати траєкторію руху автомобіля або кидати на дорогу гілки дерев.
Отже, з урахуванням викладеного, на думку захисника, єдиним реальним способом відвернення шкоди життю та здоров`ю пасажирів, а також недопущення дорожньо-транспортної пригоди, було негайне прийняття ОСОБА_1 керування транспортним засобом на себе, що і було зроблено, незважаючи на відсутність формального права керування. За таких обставин вважає, що дії особи повністю відповідають ознакам крайньої необхідності.
Постановою суду від 01.04.2026 задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за свідка ОСОБА_2 .
В судове засідання 01.04.2026 в режимі відеоконференції з`явився захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Бабаскін К.С., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 . 
Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, зо одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , стрілець. Провину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. Надав пояснення, що були дуже погані погодні умови, ожеледиця та вітер, дружина не могла впоратися з керуванням автомобілем, транспортний засіб заносило, що лякало її та дитину. У зв`язку з зазначеним, дружина попросила ОСОБА_1 сісти за кермо, на що він погодився, хоча розумів, що цими діями порушує правила дорожнього руху. Викликати евакуатора чи іншу допомогу вони не змогли, адже через погодні умови всі відмовлялися. ОСОБА_2 мала намір під`їжджаючи до м. Полтави повернутися до керування автомобілем, але їх зупинили працівники поліції. Розповів, що вони їхали з м. Києва, в Київській області, коли авто керувала дружина, та її двічі заносило на трасі. Дитина в цей час мала високу температуру та гайморит, температуру дитини нічим не вимірювали. Під час руху дружина та дитина спали. Підтвердив, що до лікарняних закладів для з`ясування стану здоров`я дитини під час прийняття рішення про виїзд з м. Києва до м. Харкова вони з дружиною не зверталися, та прийняли рішення, враховуючи загальний стан дитини, продовжити тривалий переїзд до м. Харкова. Щодо перешкод, які б враховуючи погодні умови та стан здоров`я дитини унеможливлювали не починати руху на автомобілі та не продовжувати його у подальшому, зазначив, що це було їх з дружиною рішення обумовлене бажанням поїхати до рідного дому. Об`єктивні та непереборні перепони, що не дозволяли залишитися 27.01.2026 в м. Києві та не їхати до м. Харкова, назвати не зміг. Хотіли приїхати до конкретного лікаря з дитиною на прийом. До м. Києва їздили на змагання з великого тенісу, що відбулися напередодні, проживали сім`єю в готелі. Після зупинення працівниками поліції, за кермо сіла дружина, оскільки в Полтавські області змінилися погодні умови, саме щодо дорожнього покриття, тому вона змогла продовжити рух. Щодо того, яку саме небезпеку, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, за обставин саме крайньої необхідності, він усував своїми діями, відповідав, що небезпеку майну власному, майну інших осіб, майну державному, а також психічному та емоційному стану. На запитання захисника відповів, що стан дитини погіршився, коли вони виїхали з м. Києва. Відповідав, що мав повернутися до м. Харкова у зв`язку з тим, що закінчувався термін його відпустки як військовослужбовця. 
ОСОБА_1 провину визнав у повному обсязі, зобов`язався у подальшому не вчиняти правопорушень, просив не позбавляти його права керування
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бабаскін К.С., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 діяв в наслідок крайньої необхідності, обґрунтовував зазначене доводами, викладеними в клопотанні від 31.03.2026, що надійшло до суду 01.04.2026. 
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала наступні покази. Вона разом з чоловіком запишним ОСОБА_7 та їх донькою ОСОБА_8 їздили до с. Погреби біля м. Києва на змагання з тенісу, де дитина захворіла. 27.01.2026 зранку за кермом була свідок, однак була сильна ожеледиця. Під час керування автомобілем, вона не впоралася з ним та авто занесло. Зазначала, що не впевнено керує автомобілем та вже потрапляла в ДТП. У зв`язку з цим, за кермо пересів чоловік. Відповіла, що в протоколі зазначено про передачу керування автомобілем ОСОБА_9 , адже це її дошлюбне прізвище, та вона на замінила посвідчення водія. На запитання захисника відповіла, що температура у дитини підіймалася в дорозі поступово та її стан погіршувався, під час поїздки. Попросила сісти чоловіка за кермо, щоб вони не потрапили в ДТП. Говорила, що мала з собою градусник та виміряла температуру дитини, яка підіймалася майже до 39 градусів. Зазначила, що повідомляла працівників поліції про те, що в них в автомобілі лежить хвора дитина, однак не повідомляла про її температуру. 
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» вказав на те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП).
Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП).
Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).
Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції на момент вчинення правопорушення) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції на момент вчинення правопорушення) забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Під час розгляду справи судом досліджені наступні докази: 
– протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576639 від 27.01.2026 в графі 14 якого «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено :» не довірив дружині керувати через погодні умови» (а.с.1); 
– картку обліку адміністративного правопорушення від 27.01.2026 (а.с 2);
– копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без пеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5475245 від 14.08.2026, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 (а.с.3);
– копія постанови Індустріального районного суду м. Харкова від 30.07.2025 відповідно до якої, ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік (а.с. 4-5);
– копію листа Служби автомобільних доріг у Полтавській області № 01-02/729 від 24.07.2017 про перелік автомобільних доріг (а.с. 6);
– довідку Управління патрульної поліції в Полтавській області від 28.01.2026, про те що згідно Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 08.10.2014 категорії «В» (а.с.7);
– довідку Управління патрульної поліції в Полтавській області від 28.01.2026, про те що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно інформації яка міститься в підсистемі «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 14.08.2025, постанова ЕНА № 5475245 від 14.08.2026, штраф 20400 грн сплачено (а.с. 8);
– довідку Управління патрульної поліції в Полтавській області від 28.01.2026, виданої в тім, що транспортний засіб марки AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2 , згідно якої в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься інформації, що вищевказаний транспортний засіб зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 9);
– компакт-диск з написом «Кнюпа ч. 5ст. 126 27.01.26 Запишний», який містить відеозаписи з бодікамери працівників поліції, що знаходяться не в хронологічному порядку. На відео зафіксовано факт стоянки транспортного засобу марки AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2 , темного кольору на автодорозі, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , поруч з ним на пасажирському сидінні була жінка. ОСОБА_1 факт керування особисто транспортним засобом не заперечував. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 повідомив, що йому відмово про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Пояснив свої дії тим, що автомобіль дорогий, його ремонт теж дорогий, тому він не хотів, щоб транспортним засобом керувала дружина. ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності в за ч. 4 ст. 126 КУпАП. На відео також зафіксовано оголошення ОСОБА_1 його прав, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху ч. 1 ст. 122 КУпАП, та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи (а.с.10);
– копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.41-43);
– відповідь УкрГМЦ ДСНС України № 99 001-1709/99 14.2 від 25.03.2026 на адвокатський запит ОСОБА_10 , з якої встановлено наступне. Метеорологічні спостереження проводяться що три години на стаціонарних пунктах спостережень гідрометеорологічних станціях, за станом доріг спостереження не ведуться. 27 січня 2026 року за даними метеорологічних станцій Київської області (Київ, Бориспіль, Баришівка, Яготин) мінімальна температура була 6-10° морозу, максимальна температура була 4° морозу, випадав сніг, кількість опадів 1-2 мм. Висота снігового покриву на 08 год ранку становила 8-15 см. Протягом доби в Київській області відмічалась слабка ожеледь (явище небезпечного критерію не досягло). 27 січня 2026 року за даними метеорологічних станцій Полтавської області (Лубни, Веселий Поділ, Полтава) мінімальна температура повітря була 9-12° морозу, максимальна температура була 4-6° морозу, випадав сніг, кількість опадів 0,8-3 мм. Висота снігового покриву на 08 год ранку становила 1-5 см. Протягом доби в Полтавський області відмічалась слабка ожеледь (явище небезпечного критерію не досягло). За наявності опадів, слабкої ожеледі за від`ємних температур на дорогах могла спостерігатися ожеледиця. Згідно з ОСОБА_5 з метеорологічного прогнозування, затвердженою наказом УкрГМЦ від 11.12.2018 № 234, ожеледиця на дорогах вважається небезпечним метеорологічним явищем (1 рівень небезпечності);
– актовий запис про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сформований за допомогою Дії (а.с.67);
– копію консультативного висновку КНП «Міська клінічна лікарня № 27» Харківської міської ради від 05.02.2026, з якого вбачається що ОСОБА_6 має гостру респіраторну інфекцію. Висновок містить підпис та печатку Зав. поліклікою або стаціонарним відділенням (без зазначення чий). Даний висновок не містить підпису лікаря-консультанта ОСОБА_12 (а.с.68);
– квитанції monobank від 07.0.2026, 06.02.2026, 02.02.2026, 31.01.2026, з яких неможливо встановити за що саме проводилися оплати (а.с. 69,70,71,72);
– копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2026 справа № 953/1970/26 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, постанова набрала законної сили 06.03.2026 (а.с.73-74);
– чеки з Аптеки від 01.02.2026 та 28.01.2026 (а.с.75,76);
– копію консультативного висновку КНП «Міська клінічна лікарня № 27» Харківської міської ради від 24.12.2025, з якого вбачається що ОСОБА_6 має гострий риносинусид. Висновок містить підпис та печатку Зав. поліклікою або стаціонарним відділенням (без зазначення чий). Даний висновок не містить підпису лікаря-консультанта ОСОБА_12 (а.с.77).
Щодо тверджень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Бабаскіна К.С., про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Отже, обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії:
– з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління;
– якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами,
– якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Захисник зазначав у своєму клопотанні про закриття провадження, що: небезпека була реальною, безпосередньою та підтверджується об`єктивними обставинами (ожеледиця, складні погодні умови, І рівень небезпеки за даними Укргідрометцентру); особа не мала реальної можливості усунути небезпеку іншими засобами, зокрема шляхом припинення руху та очікування; заподіяна шкода (формальне порушення вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП) є значно меншою, ніж та шкода, яка могла настати у разі бездіяльності (ДТП, погіршення стану здоров`я дитини без втручання).
Щодо складних погодних умов та ожеледиці, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надавали пояснення, що 27 січня 2026 року спочатку автомобілем керувала свідок, яка у подальшому мала страх керувати автомобілем в умовах ожеледеці, та яка, згідно долучених до матеріалів справи доказів, у подальшому 05.02.2026 вчинила ДТП, за яким її було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з відповіддю № 99 001-1709/99 14.2 від 25.03.2026, за даними метеорологічних станцій Полтавської області протягом доби в Полтавський області відмічалась слабка ожеледь (явище небезпечного критерію не досягло). За наявності опадів, слабкої ожеледі за від`ємних температур на дорогах могла спостерігатися ожеледиця.
Разом з цим, з досліджених відеозаписів долучених до матеріалів справи чітко вбачається, що погода була ясною, сніг у невеликій кількості був наявний лише на узбіччі, ожеледиця станом на момент складання протоколу була відсутня.
Окрім цього, ОСОБА_1 у судовому засіданні говорив, що в Полтавській області погодні та дорожні умови покращилися, та свідок мала повернутися до керування транспортним засобом. 
Щодо тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його дружини, яка є свідком, ОСОБА_2 та захисника – адвоката Бабаскіна К.с., щодо стрімкого погіршення стану здоров`я дитини, суд зазначає наступне.
З досліджених відеофайлів вбачається, що ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 27.01.2025 під час тривалого спілкування з працівниками поліції жодного разу не зазначали останнім, що в автомобілі є хвора дитина, яка потребує медичної допомоги. За час спілкування, вони не просили викликати швидку медичну допомогу та не робили цього самостійно. 
Разом з цим, ОСОБА_1 надавав пояснення, що йому відомо про позбавлення його права керування транспортними засобами, однак, він автомобіль дорогий, його ремонт теж дорогий, тому він не хотів, щоб транспортним засобом керувала дружина.
Надані стороною захисту докази, а саме консультативні висновки щодо хвороби дитини датовані 24.12.2025, що значно передує подіям вчинення правопорушення, та 05.02.2026, що за 10 днів після даних подій. З наданих копій чеків та квитанції від 07.0.2026, 06.02.2026, 02.02.2026, 31.01.2026, 01.02.2026 та 28.01.2026 неможливо встановити за що саме були проведені оплати, а з частини навіть кому саме та за які товари чи послуги.
У зв`язку з зазначеним, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, щодо стрімкого погіршення стану здоров`я дитини, не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються дослідженим відеофайлами долученим до матеріалів справи працівниками поліції. 
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Аналізуючи наведене вище, досліджені судом докази та покази учасників справи, критично оцінюю доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника ота не вбачає в діях ОСОБА_1 щодо порушення правил дорожнього руху, а саме керуванні транспортним засобом, будучи особою позбавленою права такого керування, за умов крайньої необхідності. 
Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою. Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у суду підстави відсутні.
Оцінивши кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена повністю доведена наявними у матеріалах справи доказами поза розумним сумнівом.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
У постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).
Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Отже, суд приходить до висновку, що до  ОСОБА_1 підлягає застосуванню основне адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами. 
Відповідно до частин 2 та 3 статті 30 КУпАП, позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Постановою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.07.2025  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 12.08.2025. 
На момент розгляду даної справи невідбута частина стягнення за вищевказаною постановою становить 4 місяці 11 днів.
Невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними за вищезазначеною постановою необхідно приєднати до призначеного цією постановою стягнення за правилами ч. 3 ст. 30 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 221, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, – 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою шляхом складання приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення за постановою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.07.2025 у виді 4 (чотирьох) місяців 11 (одинадцяти) днів, та остаточно призначити ОСОБА_1 , стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці 11 (одинадцять) днів.
Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 обчислювати з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.
Реквізити для сплати штрафу – Отримувач коштів: ГУК Полтав. обл./Полтавська/21081300 Полтавська/21081300 ЄДРПОУ:37959255 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN) UA 048999980313050149000016001 Штраф за порушення ПДР.
Реквізити для сплати судового збору – Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова «судовий збір», Решетилівський районний суд Полтавської області код ЄДРПОУ суду: 02886137.

Суддя О.О. Романенко