Номер провадження: 22-ц/813/827/26 
Справа № 523/389/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
переглянувши справу №523/389/24 за позовом державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» до ОСОБА_1 про стягнення пені та інфляційних втрат за апеляційною скаргою державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року у складі судді Бузовського В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості», звернувшись 09 січня 2024 року до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_1 особисто та як законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та пославшись на стягнуту судовим рішенням у справі №523/3368/20 за період з 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2020 року за проживання в житловому приміщенні заборгованість в розмірі 71940,00 грн., просив стягнути на цю суму боргу пеню в сумі 6337,92 грн. та інфляційні втрати в сумі 117417,29 грн. (а.с.3-11). 
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с.18).
Відповідач ОСОБА_1 відзив не подала.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» інфляційні втрати за період з 22 грудня 2020 року (набрання рішенням законної сили) по 23 лютого 2022 року в сумі 9516,70 грн.; в задоволенні вимог в частині стягнення пені відмовлено; стягнуто судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.33-34).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» на рішення суду.
В апеляційній скарзі ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні пені та ухвалити нове рішення про задоволення вимог у повному обсязі (а.с.40-50).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині полягає у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права. За період з 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за проживання у житловому приміщенні у розмірі 71940,00 грн., яку було стягнуто судовим рішенням у справі №523/3368/20. В межах виконавчого провадження з боржника стягнення не проводились. З 01 травня 2019 року набрав чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який передбачає нарахування пені за прострочення оплати комунальних послуг. Розрахунок пені проведено за формулою: пеня=сума боргу х %пені х кількість днів. Пеня за період жовтень-грудень 2018 року становить в загальній сумі 2373,60 грн.; за період січень-грудень 2019 року становить в загальній сумі 9417,00 грн.; за період січень-жовтень 2020 року становить в загальній сумі 9150,00 грн., а всього пеня за період з жовтня 2018 року по листопада 2020 року становить 20949,60 грн. За період з 01 жовтня 2018 року по 01 травня 2023 року інфляційні втрати становлять 117417,29 грн. Отже, згідно розрахунків з відповідача повинно бути стягнуто суму пені 20940,60 грн., інфляційні втрати в сумі 117417,29 грн., однак суд дане залишив поза увагою.
Відзив на апеляційну скаргу не поданий.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року в справі №523/3368/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» заборгованість по сплаті вартості за проживання у кімнаті АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2018 року по 01 березня 2020 року у розмірі 71940,00 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. (а.с.12-13). 
За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень справа №523/3368/20 в апеляційному порядку не переглядалась, судове рішення не оскаржувалось.
Інформація про звернення ухваленого у справі №523/3368/20 судового рішення до примусового виконання та, як наслідок, виконання чи не виконання рішення суду відсутня.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у справі №523/3368/20 Суворовським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу від 22 лютого 2021 року, якою залишено без розгляду заяву ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» про видачу дублікату виконавчого листа (у мотивувальній частині ухвали вказано, що 19 лютого 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника закладу ОСОБА_4 про залишення без розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з минуванням необхідності).
09 січня 2024 року ДПТНЗ «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» подав позов про стягнення на суму боргу 71940,00 грн., що виникла за період з 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2020 року у ОСОБА_1 за проживання у житловому приміщенні, 
пені в сумі 6337,92 грн. період не вказано (розрахунок: 71940 грн. х 0,01% х 881 день = 6337,92 грн.) з посиланням на Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності з 01 травня 2019 року;
інфляційних втрат в сумі 117417,29 грн. за період з 01 жовтня 2018 року по 01 травня 2023 року (розрахунок не приведено) з посиланням на статтю 625 ЦК України (а.с.3-11).
В силу визначеного статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).
Законом України «Про житлово-комунальній послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-УІІІ, який набрав чинності з 01 травня 2019 року, визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (п.1 ст.12 Закону).
Частиною 1 статті 26 Закону №2189-УІІІ, яка встановлює відповідальність за неналежне виконання договору, (дію частини першої статті 26 зупинено до 01 липня 2020 року згідно із Законом №522-ІХ від 17 березня 2020 року), передбачено:
«У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином». 
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року) в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановив:
«1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)».
Щодо пені.
Обов`язок споживача сплатити пеню у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги встановлено Законом №2189-УІІІ, який набрав чинності з 01 травня 2019 року; такий обов`язок передбачено частиною 1 статті 26 цього Закону, дія якої була зупинена до 01 липня 2020 року. 
Позовні вимоги заявлено про стягнення пені в сумі 6337,92 грн., при цьому період не вказано, а розрахунок викладено наступним чином: 71940 грн. х 0,01% х 881 день = 6337,92 грн. з посиланням на Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності з 01 травня 2019 року.
В апеляційній скарзі викладено розрахунок пені, який є відмінним по сумі та періоду від розрахунку пені, що викладений у позові, відтак, такий не приймається, так як не був предметом розгляду в суді першої інстанції. 
У розумінні частини 1 статті 26 Закону №2189-УІІІ пеню нараховує надавач житлово-комунальних послуг, суд пеню не нараховує, а лише перевіряє правильність нарахування та наявність підстав для покладення на споживача обов`язку по сплаті пені. 
Позивач не надав суду бухгалтерські документи (відомості, квитанції, платіжки тощо) на сплату житлово-комунальних послуг, які б містили нарахування споживачу пені. Саме по собі множення загальної суми заборгованості на певний відсоток та певну кількість днів не є правильним, так як не відповідає принципу нарахування пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. 
Якщо ж виходити з судового рішення від 16 листопада 2020 року у справі №523/3368/20, яким стягнуто заборгованість по оплаті вартості за проживання в загальній сумі 71940,00 грн., то таку заборгованість стягнуто за період з 01 жовтня 2018 року по 01 березня 2020 року. 
Право надавача житлово-комунальних послуг нараховувати пеню та, відповідно, обов`язок споживача послуг сплачувати пеню Законом №2189-УІІІ встановлено тільки з 01 липня 2020 року.
Отже, підстави нараховувати пеню за період до 01 липня 2020 року у позивача були відсутні. 
Воєнний стан введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року) в умовах воєнного стану нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням заборонено.
Щодо інфляційних втрат. 
Відповідальність за порушення грошового зобов`язання визначена статтею 625 ЦК України, відповідно до частини 2 даної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року в справі №523/3368/20 стягнуто заборгованість по сплаті вартості за проживання за період з 01 жовтня 2018 року по 01 березня 2020 року у розмірі 71940,00 грн.; судове рішення набрало законної сили 22 грудня 2020 року.
Воєнний стан введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року) в умовах воєнного стану нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням заборонено.
Інфляційні втрати на суму боргу, встановлену судовим рішенням у справі №523/3368/20, підлягають стягненню за період з 22 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року.
Основна сума заборгованості рівна 71940,00 грн.
Індекс інфляції за період з 22 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року становить 1.13228661.
Інфляційне збільшення становить 9516,70 грн. (71940,00 х 1.13228661 – 71940,00 = 9516,70 грн.).
Отже, інфляційні втрати на суму боргу 71940,00 грн. підлягають стягненню за період з 22 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 9516,70 грн. 
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
В силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з жовтня 2024 року; призначена ухвалою суду від 30 січня 2025 року до розгляду на 11 грудня 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 11 грудня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» залишити без задоволення. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року в справі за позовом державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» до ОСОБА_1 про стягнення пені та інфляційних втрат – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 02 березня 2026 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді О.С.Комлева 
Є.С.Сєвєрова