ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/715/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Анісімова О.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Жабокріцької Я.В.,
представника позивача Бобика Й.Б.,
представника відповідача Теутуляк С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ойл" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення — рішення,-

В С Т А Н О В И В:
I. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю “Стартрек-ойл” (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі – відповідач або ГУ ДПС), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення № 0000026565/Ж10/24-13-09-02 від 09 грудня 2024 року.
1.2. Ухвалою суду від 19.02.2025 даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
1.3. Ухвалою суду від 25.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 
1.4. 14.03.2025 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.
1.5. Ухвалою суду від 08.12.2025 вирішено призначити адміністративну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН 

Позиція позивача

2.1. Так, обґрунтовуючи цей позов представник позивача зазначає, що у відповідності до наказу ГУ ДПС в Чернівецькій області від 08 листопада 2025 року №1974-п була проведена фактична перевірка товариства з обмеженою відповідальністю “СТАРТРЕК-ОИЛ”. Проте, відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки, оскільки у наказі про її призначення здійснено лише посилання на підпункти 80.2.2,80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України без зазначення, що саме стало підставою для такої перевірки. Саме по собі відображення в наказі лише юридичної підстави для призначення перевірки є недостатнім, а має бути також зазначено, які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.
2.2. Наказ від 08 листопада 2024 року № 1974-п взагалі не містить посилання на жодну з можливих фактичних підстав перевірки, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України.
2.3. Водночас встановлені у результаті перевірки порушення, за які оспорюваним рішенням до позивача застосовано штрафну санкцію, стосуються сфери обігу пального, тобто відносяться до предмету перевірки, що відповідає саме підпункту 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України.
2.4. Формулювання підстав перевірки в наказі не дає цілковитого розуміння, що підставою для проведення перевірки є саме здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави).
2.5. Відповідно до усталених висновків Верховного Суду оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.
2.6. Звертає увагу, що вищевказані висновки про істотний характер порушення, яке може зумовлювати протиправність наслідків проведення перевірки, що полягає у не відображенні у наказі на проведення перевірки поряд із юридичною підставою також і фактичної підстави, сформульовані і релевантні у випадку, коли відповідна норма Податкового кодексу У країни (юридична підстава) містить відразу дві самостійні фактичні підстави (наприклад, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).
2.7. Щодо суті порушення, то представник позивача вказує на те, що ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” відповідно до Договору оренди майна № 02/03/2020 від 02 березня 2020 року, користується резервуаром для зберігання пального SWIMER-10,2019 року випуску, країна походження - Польща, на 10000 літрів. 13 березня 2020 року на ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” зареєстровано Ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 24120414202000130 терміном дії з 13.03.2020 року по 13.03.2025 року. Зазначені дії вчинялися ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” в рамках планів щодо можливого використання резервуара в майбутньому для зберігання пального для власних потреб. Натомість, вказаний резервуар в господарській діяльності товариством не використовується та ніколи не використовувався, оскільки в цьому не виникало потреби.
2.8. В своїй господарській діяльності ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” використовує виключно автомобілі з електричними двигунами. Всі належні товариству транспортні засоби, з тих, що могли бути використані в господарській діяльності, обладнані двигунами внутрішнього згорання передані в оренду на ПП “БУКОВИНА ТРЕК” за Договором № 01/11/2022 від 01 листопада 2022 року.
2.9. Крім того, згідно регістрів бухгалтерського обліку, що були надані при перевірці, а саме “Обороти рахунку 203 Облік пального” за період з 01.01.2023 року по 15.11.2024 року, вбачається, що весь обсяг придбаного товариством пального був реалізований в оптову мережу за договорами поставки, а для власних потреб, шляхом поміщення до резервуару, не використовувався.
2.10. Відтак, реєстрації в якості акцизного складу підлягають лише ті приміщення або території, на яких здійснюється фізичний обіг пального, чого у ТОВ “СТАРТРЕК-ОИЛ” не відбувається з підстав зазначених вище.
2.11. Отже, в діях ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” відсутній склад порушення, передбаченого підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, оскільки, як вбачається з викладеного вище, резервуар для зберігання пального, яким користується ТОВ “СТАРТРЕК- ОЙЛ”, в розумінні підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не є акцизним складом.

Позиція відповідача

2.12. Головне управління ДПС у Чернівецькій області вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи із наступного. Так, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, ПК України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області “Про проведення фактичної перевірки” від 08.11.2024 № 1974-п та направлень на перевірку від 11.11.2024 року №: 3502, 3503 проведена фактична перевірка юридичної особи ТОВ “СТАРТРЕК-Ойл”, з метою контролю за дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального місце зберігання пального за адресою: м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, буд. 64-Б.
2.13. У наказі Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 1974-п від 08.11.2024 “Про проведення фактичної перевірки” міститься посилання на підстави проведення перевірки, а саме: пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
- п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
- п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
2.14. Звертає увагу суду на позицію Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, згідно з яких контролюючому органу достатньо зазначити підпункт статті 80 ПК України у наказі на проведення перевірки (постанови Верховного суду від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23, від 21 січня 2021 року по справі №460/1239/19). Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.
2.15. Податковим органом дотримано вимоги п.81.1 ст. 81 ПК України та зазначено у наказі, зокрема, підстави проведення перевірки, відтак посилання позивача на недотримання процедури її призначення є безпідставними. До початку перевірки, посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області, у відповідності до вимог чинного законодавства, були пред`явлені ТОВ “ Стартрек-Ойл” документи, зокрема: копія наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області “Про проведення фактичної перевірки” від 08.11.2024 року № 1974-п “Про проведення фактичної перевірки”, направлення №: 3502, 3502 від 11.11.2024 року та службові посвідчення.
2.16. З копією наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про проведення фактичної перевірки № 1974-п від 08.11.2024 року, ознайомлено та вручено 13.02.2024 року ТОВ “Стартрек-Ойл”, що підтверджується підписом головного бухгалтера ОСОБА_1 у направленнях на перевірку.
2.17. Пунктом 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого, органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
2.18. Звертає увагу суду, що за наслідками проведеної фактичної перевірки місця зберігання пального суб`єкта господарювання ТОВ “Стартрек-Оіл” був складений акт Фактичної перевірки № 28528/Ж5/24-13-09-02-07/31887222 від 20.11.2024 року.
2.19. ТОВ “Стартрек-Ойл” платник акцизного податку з реалізації пального з 24.10.2022 року. У ТОВ “Стартрек-Ойл” наявні ліцензія на право оптової торгівлі пальним за відсутності місця оптової торгівлі та ліцензія на право зберігання пального виключно для потреби власного споживання.
2.20. За період з 01.01.2023 року по 15.11.2024 року ТОВ “Стартрек-Ойл придбано палива (дизельного) у кількості 7 338 038,00 літрів на суму 273 236 683,33 грн. за період з 01.01.202 року по 15,11.2024 року. Однак, ТОВ “Стартрек-Ойл” придбало пального у кількості 2 239 688,00 літрів на суму 89 356 578,25 грн. реалізовано 2253 280 літрів на суму 90 9922 910,90 грн.
2.21. Згідно до п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склали - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
2.22. Водночас, якщо суб`єкт господарювання, який здійснює ввезення пального на митну території України: здійснює операції, які є операціями з реалізації та зберігання пального іншим особам у розумінні п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, то такий суб`єкт є платником акцизного податку з реалізації пального, який зобов`язаний реєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та складати акцизні накладні, в тому числі на операції з ввезення пального на митну територію України; зберігає пальне у приміщенні або на території, яка є акцизним складом у розумінні п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, то такий суб`єкт є платником акцизного податку та розпорядником акцизного складу, який зобов`язаний реєструватися платником акцизного податку з реалізації пального, зареєструвати акцизний склад (акцизні склади), в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового відповідно до п.п. 230.1.2 н. 230.1 ст. 230 ПКУ та складати акцизні накладні, в тому числі на операції з ввезення пального на митну територію України.
2.23. Акт перевірки від 20.11.2024 року зафіксував відсутність реєстрації акцизного складу за вказаною адресою, попри наявність резервуарів та діючих ліцензій. ДПС зазначає, що ТОВ «Стартрек-Ойл» подало заяву на анулювання ліцензії на зберігання пального лише після проведення перевірки, що фактично підтверджує усунення причин порушення вже після виявлення провини .
2.24. Щодо аргументів позивача про використання в господарській діяльності виключно електромобілів, податкова надала докази, що підтверджують передачу в оренду не всіх транспортних засобів з двигунами внутрішнього згорання. Таким чином, на думку контролюючого органу, обов`язок реєстрації акцизного складу залишався невиконаним, що стало законною підставою для застосування фінансових санкцій
2.25. Враховуючи викладене, податковий орган при винесенні податкового повідомлення - рішення № 0000026565/Ж10/24-13-09-02 від 09 грудня 2024 року, діяв обґрунтовано, у межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання протиправними податкових повідомлень-рішень відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 

3.1. Так, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, ПК України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області “Про проведення фактичної перевірки” від 08.11.2024 року № 1974-п та направлень на перевірку від 11.11.2024 року №3502, №3503 проведена фактична перевірка юридичної особи ТОВ “СТАРТРЕК-Ойл”, з метою контролю за дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального у місці зберігання пального за адресою: м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, буд. 64-Б.
З копією наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про проведення фактичної перевірки № 1974-п від 08.11.2024 року, ознайомлено та вручено 13.02.2024 року ТОВ “Стартрек-Ойл”, що підтверджується підписом головного бухгалтера Гнатюк Г.В. у направленнях на перевірку.
3.2. За наслідками проведеної фактичної перевірки місця зберігання пального суб`єкта господарювання ТОВ “Стартрек-Оіл” складений акт фактичної перевірки № 28528/Ж5/24-13-09-02-07/31887222 від 20.11.2024 року.
Згідно змісту акту фактичної перевірки перевіркою встановлено порушення ТОВ “Стартрек-Ойл” вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, які полягають у тому, що резервуар для зберігання пального, яким користується ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ”, не зареєстрований у якості акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
3.3. У зв`язку із наведеним, на підставі акту перевірки № 28528/Ж5/24-13-09-02-07/31887222 від 20.11.2024 року було винесено податкове повідомлення-рішення від 09.12.2024 року №0000026565/Ж10/24-13-09-02, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю “СТАРТРЕК-ОЙЛ” застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1000000,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Так, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 09.12.2024 року №0000026565/Ж10/24-13-09-02, якому суд надасть оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.
4.2. Водночас суд звертає увагу, що оскаржуючи наведене вище податкове повідомлення-рішення, позивач виходить насамперед з того, що наказ ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 року “Про проведення фактичної перевірки” є протиправним в силу не зазначення в ньому підстав для проведення такої перевірки, а також з того, що посадовими особами відповідача допущено порушення вимог законодавства щодо проведення такої перевірки.
4.3. Суд звертає увагу, що згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 у справі № 826/14123/18, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа №804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо. Водночас судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульований правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
4.4. Отже, питання правомірності дій контролюючого органу щодо призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17.
4.5. За таких обставин, суд у цій справі спершу надасть оцінку наказу ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 року “Про проведення фактичної перевірки” на предмет його правомірності, після чого окремо буде оцінюватися податкове повідомлення-рішення від 09.12.2024 року №0000026565/Ж10/24-13-09-02.

Щодо правомірності наказу ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 року “Про проведення фактичної перевірки”

4.6. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
4.7. Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
4.8. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
4.9. Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ГУ ДПС у Чернівецькій області, як податкового органу.
4.10. Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
4.11. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
4.12. Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
4.13 Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
4.14. З наказу ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 року “Про проведення фактичної перевірки” видно, що підставою для перевірки відповідачем зазначено підпункту 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2); 
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).
4.15. Тобто, фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.
4.16. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача мотивує свою позицію про те, що наказ про проведення фактичної перевірки видано правомірно, адже контролюючому органу достатньо зазначити підпункт статті 80 ПК України у наказі на проведення перевірки (згідно позицій Верховного суду, що викладені у постановах від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23, від 21 січня 2021 року по справі №460/1239/19). Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.
4.17. Суд зауважує, що у наказі про проведення перевірки визначено два окремі підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, які мають різні правові та фактичні підстави.

Так, стосовно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України суд зазначає наступне.
4.18. Згідно позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2024 року справа №420/9909/23, щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його “істотності” чи “не істотності”. Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення. 
4.19. Відтак, Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
4.20. Відтак, у вказаній постанові Верховний Суд деталізував наступне:
“…63. Перевіряючи питання дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, Судова палата виходить з того, що у Наказі № 2901-п від 26 квітня 2023 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: “На підставі статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами), у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення здійснення розрахункових операцій в готівковій формі, які перевищують граничну суму розрахунків готівкою.
64. Тобто, зі змісту цього Наказу вбачається як правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), так і фактична. У зазначеному Наказі фактичну підставу деталізовано шляхом посилання на отриману інформацію щодо можливого порушення, зазначено сферу, щодо якої її отримано, тобто має місце конкретизація фактичної підстави. Відповідно, висновки судів про зворотнє не відповідають дійсності. Обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, а тому підстави для його скасування через неналежне оформлення відсутні”.
Стосовно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України суд зазначає наступне.
4.21. Згідно позиції, що викладена у постанові Верховного Суду 29.05.2025 року у справі №420/31410/24, у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.
4.22. Оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
4.23. Тобто, у разі, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про “наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення” або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
4.24. Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав”.
4.25. Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що у наказі № 1974-п від 08.11.2024 року “Про проведення фактичної перевірки” податковим органом зазначено декілька правових підстав, а саме підпункти 80.2.2, 80.2.5 ПК України. Однак, аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
4.26. Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
4.27. Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слід прийти до висновку, що законодавство та судова практика Верховного Суду розрізняє такі категорії, як “правова (юридична) підстава” проведення перевірки та “фактична підстава” проведення перевірки.
4.28. При цьому перелік правових підстав визначений у пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Однак реалізація таких підстав має місце виключно за наявності фактичної підстави, яка є тією рушійною силою, що породжує перевірку.
4.29. Так у справі наявна доповідна записка начальника управління контролю за підакцизними товарами від 08.11.2024, №933/24-13-09-02, якою останній інформує заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області про необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ “Стартрек-Оіл” на виконання листа ДПС України від 07.11.2024, №30922/7/99-00-09-03-01-07 (а.с.59).
4.30. Згідно листа ДПС України від 07.11.2024, №30922/7/99-00-09-03-01-07 у суб`єктів господарювання (серед яких ТОВ “Стартрек-Оіл”) за наявності ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) відсутні зареєстровані акцизні склади (а.с.85, зворотній бік). 
4.31. Отже, підсумовуючи наведене слідує, що на день видання наказу ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 “Про проведення фактичної перевірки”, у відповідача існувала фактична підстава для проведення податкової перевірки ТОВ “Стартрек-Оіл”, внаслідок чого у цій справі, суд констатує про те, що такий наказ немає істотних недоліків.
4.32. За таких обставин, аналізуючи наведене вище, а також оцінюючи викладене у заявах по суті справи доводи щодо процедурних порушень проведення фактичної перевірки, суд вважає, що під час розгляду цієї справи не виявлено істотних порушення норм податкового законодавства, допущених відповідачем під час призначення і проведення перевірки, як наслідок відсутні підстави для скасування рішень, прийнятих за її наслідками.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 09.12.2024 №0000026565/Ж10/24-13-09-02.

4.33. Так, указаним податковим повідомленням-рішенням до Товариства з обмеженою відповідальністю “СТАРТРЕК-ОЙЛ” застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1000000,00 грн. за порушення ТОВ “Стартрек-Ойл” вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, які полягають у тому, що резервуар для зберігання пального, яким користується ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ”, не зареєстрований у якості акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
4.34. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на момент проведення перевірки у ТОВ «Стартрек Ойл» були наступні ліцензії:
- на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі реєстраційний № 990614202201500, терміном дії з 12.10.2022 до 12.10.2027 (місцезнаходження суб`єкта господарювання: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64 Б);
- на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202400027 терміном дії з 19.03.2024 до 19.03.2029, адреса місця зберігання пального: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64 Б (загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального - 10000 літрів) та попередня ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202000130 терміном дії з 13.03.2020 до 13.03.2025 (анульована за заявою суб`єкта господарювання розпорядженням ГУ ДПС у Чернівецькій області від 18.03.2024 № 247-рл.
4.35. У позовній заяві представник позивача стверджує, що ТОВ “СТАРТРЕК-ОЙЛ” відповідно до Договору оренди майна № 02/03/2020 від 02.03.2020, користується резервуаром для зберігання пального SWIMER-10,2019 року випуску, країна походження - Польща, на 10000 літрів. Однак, вказаний резервуар в господарській діяльності товариством не використовується та ніколи не використовувався, оскільки в цьому не виникало потреби. Крім того, згідно регістрів бухгалтерського обліку, що були надані при перевірці, а саме “Обороти рахунку 203 Облік пального” за період з 01.01.2023 по 15.11.2024, вбачається, що весь обсяг придбаного товариством пального був реалізований в оптову мережу за договорами поставки, а для власних потреб, шляхом поміщення до резервуару, не використовувався. Відтак, реєстрації в якості акцизного складу підлягають лише ті приміщення або території, на яких здійснюється фізичний обіг пального, чого у ТОВ “СТАРТРЕК-ОИЛ” не відбувається з підстав зазначених вище.
4.36. З цього приводу звертає увагу на те, що відповідно до підпункту 14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України акцизний склад - це:
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.
4.37. Отже, підпункт 14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначає, що є акцизним складом в розумінні ПК України, та містить вичерпний перелік об`єктів, які не є акцизним складом.
4.38. Як встановлено судом вище, позивач відповідно до договору оренди майна № 02/03/2020 від 02.03.2020, користується резервуаром для зберігання пального SWIMER-10, 2019 року випуску, країна походження - Польща, на 10000 літрів, а отже такий резервуар не підпадає під об`єкти, які не є акцизним складом в розумінні підпункту 14.1.6. пункту 14.1. статті 14 ПК України.
4.39. Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: 
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі; 
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
4.40. За таких обставин, враховуючи те, що ТОВ «Стартрек-Ойл» є платником акцизного податку - розпорядником акцизних складів, воно зобов`язано було зареєструвати місце зберігання пального відповідно до зазначених вище ліцензій акцизним складом.
4.41. Однак, перевіркою (див. акт фактичної перевірки від 20.11.2024 № 28528/Ж5/24-13-09-02-07/31887222) встановлено відсутність зареєстрованого акцизного складу де зберігалось пальне відповідно до ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202400027 терміном дії з 19.03.2024 до 19.03.2029, адреса місця зберігання пального: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64 Б (загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального - 10000 літрів) та попередньої ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202000130 терміном дії з 13.03.2020 до 13.03.2025, що свідчить про порушення позивачем вимог підпункту 230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України.
4.42. Водночас суд звертає увагу на те, що у поданій позовній заяві та у додаткових поясненнях позивач вказує, що у своїй господарській діяльності ТОВ «Стартрек-Ойл» використовує виключно автомобілі з електричними двигунами. Всі належні товариству транспортні засоби, з тих, що могли бути використані в господарській діяльності, обладнані двигунами внутрішнього згорання передані в оренду на ПП «БУКОВИНА ТРЕК» за Договором № 01/11/2022 від 01.11.2022, що також підтверджується податковими накладними.
Наведене, згідно позиції позивача, підтверджує те, що він не використовував резервуар для зберігання пального SWIMER-10, 2019 року випуску, країна походження - Польща, на 10000 літрів для зберігання пального виключно для потреб власного споживання.
4.43. З цього приводу суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані у 2022 році, які підтверджують передачу не всіх транспортних засобів у 2022 році згідно договору № 01/11/2022 від 01.11.2022 (а.с.173-176), та є фотографії середини резервуару для зберігання пального SWIMER-10, 2019 року випуску (а.с.192), які підтверджують факт використання резервуару, як ємності для зберігання пального, зокрема на фотографії видно «мертвий залишок» палива, що не заперечується представником позивача.
Будь-яких доказів того, що цей «мертвий залишок» палива виник не внаслідок використання ТОВ «Стартрек-Ойл» резервуару, а іншим суб`єктом господарювання, позивач суду не надав (жодних доказів, що цей резервуар був зареєстрований в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового іншим суб`єктом господарювання в матеріалах справи немає).
4.44. Крім цього, суд звертає увагу, що після проведення фактичної перевірки за заявою ТОВ «Стартрек-Ойл» Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області анульовано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202400027 терміном дії з 19.03.2024 до 19.03.2029, адреса місця зберігання пального: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64 Б (загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального - 10000 літрів) згідно розпорядження від 09.12.2024 № 1143-рл. ТОВ «Стартрек Ойл» після проведення фактичної перевірки усунуло за власним бажанням причини, які стали підставою для застосування фінансових санкцій.
4.45. Пунктом 128-1.2 статті 128-1 ПК України передбачена відповідальність за відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу у виді накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.
4.46. Враховуючи, що порушення документовані актом фактичної перевірки від 20.11.2024 № 28528/Ж5/24-13-09-02-07/31887222 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, слідує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0000026565/Ж10/24-13-09-02 від 09.12.2024 є правомірним та не підлягає скасуванню. 

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на день видання наказу ГУ ДПС № 1974-п від 08.11.2024 “Про проведення фактичної перевірки”, у відповідача існувала фактична підстава для проведення податкової перевірки ТОВ “Стартрек-Оіл”, а саме доповідна записка начальника управління контролю за підакцизними товарами від 08.11.2024, №933/24-13-09-02 та лист ДПС України від 07.11.2024, №30922/7/99-00-09-03-01-07, внаслідок чого у цій справі, суд констатує про те, що такий наказ немає істотних недоліків.
5.3. ТОВ «Стартрек-Ойл» є платником акцизного податку - розпорядником акцизних складів, а тому воно зобов`язано було зареєструвати місце зберігання пального відповідно до зазначених вище ліцензій акцизним складом.
Однак, перевіркою встановлено відсутність зареєстрованого акцизного складу де зберігалось пальне відповідно до ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202400027 терміном дії з 19.03.2024 до 19.03.2029, адреса місця зберігання пального: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64 Б (загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального - 10000 літрів) та попередньої ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний № 24120414202000130 терміном дії з 13.03.2020 до 13.03.2025, що свідчить про порушення позивачем вимог підпункту 230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України.
5.4. У матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані у 2022 році, які підтверджують передачу не всіх транспортних засобів у 2022 році згідно договору № 01/11/2022 від 01.11.2022, та є фотографії середини резервуару для зберігання пального SWIMER-10, 2019 року випуску, які підтверджують факт використання резервуару, як ємності для зберігання пального, зокрема на фотографії видно «мертвий залишок» палива, що не заперечується представником позивача.
Будь-яких доказів того, що цей «мертвий залишок» палива виник не внаслідок використання ТОВ «Стартрек-Ойл» резервуару, а іншим суб`єктом господарювання, позивач суду не надав (жодних доказів, що цей резервуар був зареєстрований в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового іншим суб`єктом господарювання в матеріалах справи немає).
5.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат. 
6.2. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не стягує та не присуджує на користь позивача понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд - 

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ойл" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення — рішення, відмовити повністю. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне судове рішення складено 23 лютого 2026 р.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ойл" (вул. Ярослава Мудрого, 64-Б,м. Чернівці,58007 31887222);
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А,м. Чернівці,58013 44057187).

Суддя О.В. Анісімов