Справа № 442/1526/26
Провадження №3/442/402/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

20 березня 2026 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П. розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , - 
за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично пропускав без поважних причин навчання у ліцеї №16 ім. Юрія Дрогобича за адресою вул.. М.Грушевського, 136 в період з 19.01.2026 по 23.02.2026 з 08.30 год. до 14.45 год. Також ОСОБА_1 не цікавиться його навчанням у навчальному закладі.
Правопорушниця свою вину визнала, розкаялась у вчиненому. Пояснила, що відправляла сина до школи, а останній з власної ініціативи пропускав навчання. Після виявленого, син більше такого не вчиняє, відвідує школу. Просить суворо її не карати, оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей, є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства (глухоніма). 
Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступних міркувань.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Сформульована в ч.1 ст.184 КУпАП диспозиція норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.
Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, посилається на невиконання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності батьківських обов`язків по вихованню сина, що передбачені ст.150 СК України.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних для належного виховання.
За вимогами ст.3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
На підставі досліджених доказів приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по праві доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №481057 від 24.02.2026; поясненнями ОСОБА_1 ОСОБА_2 .
В діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, однак, беручи до уваги обставини вчинення вказаного порушення, матеріальний стан правопорушника, а також те, що дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, вважаю, що на підставі ст. 22 КпАП України - через малозначність адміністративного правопорушення ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ст.283-285 КУпАП,
постановив:
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП України у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду .
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          Хомик А.П.