П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/1269/24 
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І. 
Суддя-доповідач: Канигіна Т.С. 
21 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Слободонюка М.В.  Кузьмишина В.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
08 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, зокрема просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом десяти днів подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 560/1269/24 з відображенням належного розміру заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до здійсненних відповідачем розрахунків станом на 01.02.2021, 01.02.22 та 01.02.2023 за період з 01.02.2021 по 30.04.2024.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №560/1269/24 адміністративний позов задоволено, проте, дане рішення суду на момент звернення із заявою не виконано, оскільки відповідачем здійснено неповний та необґрунтований перерахунок пенсії, надані розрахунки суперечать один одному.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо здійснення судового контролю у справі № 560/1269/24 відмовлено.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі № 560/1269/24, яке набрало законної сили 26.03.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 06.06.2023 №11/18541-суд, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 06.06.2023 №11/18542-суд, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 26.06.2023 №11/18605-суд без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провело перерахунок пенсії позивача. Розмір пенсійної виплати після перерахунку з 01.02.2021 становив 56302,32 грн, з 01.02.2022 встановлено в розмірі 61530,61 грн, з 01.02.2023 встановлено в розмірі 89506,76 грн. Заборгованість за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 560/1269/24 за період з 01.02.2021 по 30.04.2024 становить 1114889,84 грн.
Згідно з електронною пенсійною справою ОСОБА_1 в Переліку підсистеми ПВП ДКГ станом на грудень 2025 року обліковуються заборгованості, нараховані на виконання рішень судів, у сумі 2774352,08 грн та підлягають виплаті в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
Не погоджуючись з таким виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 560/1269/24, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю.
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі № 560/1269/24 за період з 01.02.2021 по 30.04.2024 в розмірі 1114889,84 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, з урахуванням Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821.
Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі відсутні, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, – ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення заяви ппро встановлення судового контролю.
Скаржник стверджує, зокрема, що за приписами статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Позивач зазначає, що незважаючи на неодноразові звернення Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві так і не надав ні позивачу, ні суду розрахунки, які б підтверджували встановлену ним на виконання рішення суду суму заборгованості по пенсії позивача на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі № 560/1269/24. 
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
VI. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382-382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частинами першою-третьою статті 382-1 Кодексу адміністративного суду України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до частин першої та другої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту (частина перша статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами третьою, десятою, одинадцятою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення; у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень; якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
VIІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Колегія суддів не погоджується з указаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
З урахуванням вищенаведених норм можна дійти висновку, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
З аналізу зазначених норм законодавства також слідує, що Кодексом адміністративного судочинства України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Таким чином, законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 800/320/17, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судами першої та апеляційної інстанцій.
Визначаючись щодо необхідності встановлення судового контролю та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що станом на дату подання позивачем заяви про встановлення судового контролю, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 560/1269/24 не було виконано у повному обсязі.
Резолютивна частина рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 560/1269/24, зокрема, містить зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити:
- перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 06.06.2023 №11/18541-суд, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум; 
- перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 06.06.2023 №11/18542-суд, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. 
- перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Адміністрацією Державної Прикордонної служби України від 26.06.2023 №11/18605-суд без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до суду першої інстанції письмові пояснення на заяву позивача не містить пояснення, зокрема, розгорнутого розрахунку щодо перерахунку пенсії позивача на підставі рішення суду, про що позивач зазначав у заяві. 
Судом першої інстанції не було належним чином досліджено мотиви подання позивачем заяви в порядку статті 382 КАС України, що призвело до передчасного висновку про відмову в встановленні судового контролю щодо виконання судового рішення у спірній частині.
Також до письмових пояснень не надано належних, достовірних та достатніх доказів щодо здійснення необхідних дій для добровільного виконання рішення суду саме у справі № 560/1269/24, внесення змін до кошторисів з метою забезпечення додаткових видатків щодо виконання цього рішення суду. До суду зокрема, не надано документів, які б вказували на неможливість самостійного виконання відповідачем рішення суду у цій справі, що обумовлюється відсутністю у відповідача необхідного фінансового ресурсу та бюджетних коштів для виплати позивачу присудженого грошового забезпечення, у тому числі листів, звернень, бюджетних запитів тощо.
При цьому, доводи відповідача про неможливість виконання судового рішення в частині виплати сум з огляду на відсутність бюджетних асигнувань на вказані цілі, колегія суддів відхиляє, оскільки посилання на відсутність бюджетного фінансування без вчинення відповідних дій з метою виконання судового рішення в повному обсязі не може бути виправданням з боку Держави невиконання рішення суду та відмови особі у захисті (реалізації) її порушених прав.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04), звертав увагу, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції.
У пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
У рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 Європейський Суд з прав людини зауважував, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
VIІІ.ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення питання встановлення судового контролю.
Наведено є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №560/1269/24 у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією постановою. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 381, 381-1, 382 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2026 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №560/1269/24 задовольнити частково.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №560/1269/24 у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією постановою. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Слободонюк М.В.    Кузьмишин В.М.