Справа № 757/23925/17-к
Провадження № 1-кп/991/173/19

УХВАЛА
про здійснення приводу обвинуваченого

11 березня 2026 року	місто Київ	

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про привід обвинуваченого у кримінальному провадженні № 42016000000003697 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

(1) Короткий зміст клопотання
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.
У судовому засіданні 11.03.2026 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про привід обвинуваченого. 
На обґрунтування цього вказав, що наразі відсутні поважні причини неприбуття обвинуваченого у судове засідання. Систематична поведінка обвинуваченого свідчить про зацікавленість зривати судові засідання. А тому, просив застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_6 
(2) Позиції учасників провадження
Прокурор підтримав подане клопотання з підстав зазначених у ньому, просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.
Його захисник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи.
(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні клопотання
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд доходить висновку, що слід застосувати привід до обвинуваченого.
Як передбачено ч. 2 ст. 318 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. При цьому обвинувачений є стороною кримінального провадження з боку захисту (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК).
Особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК).
Отож, за правилами судового розгляду, участь обвинуваченого у судовому засіданні є обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.
У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до обвинуваченого може бути застосовано привід (ч. 2 ст. 139 КПК).
Положеннями частин 1 та 2 ст. 131 КПК визначено, що привід є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Під час судового провадження рішення про здійснення приводу приймається судом за клопотанням сторони кримінального провадження. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований, зокрема, до обвинуваченого (ч. 1, 2, 3 ст. 140 КПК).
Суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи (ч. 3 ст. 142 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.
Поважні причини неприбуття особи на виклик визначені статтею 138 КПК. Так, до таких причини віднесено:
1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання;
2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;
3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);
4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;
5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;
6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;
7) несвоєчасне одержання повістки про виклик;
8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Кожна з цих обставин має бути належним чином обґрунтована та підтверджена відповідними доказами.
Змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише в повідомленні суду своєї позиції та в її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.
Враховуючи викладене, під час вирішення питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як здійснення приводу обвинуваченого суд має встановити: 
1) чи був обвинувачений викликаний у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку?
2) чи наявні (відсутні) поважні причини неприбуття обвинуваченого на виклик?
У процесі вирішення вказаних питань, суд доходить наступних висновків щодо кожного з них.
(3.1) Обвинувачений ОСОБА_6 був викликаний у встановленому КПК порядку 
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні передбачений главою 11 КПК. 
Особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК).
Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Чергове судове засідання у цій справі було призначено на 11.03.2026 на 12:00 год.
У судовому засіданні 05.03.2026 прибули ОСОБА_6 та його новий захисник ОСОБА_8 . Головуючим суддею було оголошено всім учасникам справи наступні призначені дати судових засідань, зокрема, й на 11.03.2026 о 12:00 год. Наприкінці судового засідання головуючий вкотре наголосив, що наступне судове засідання призначено на 11.03.2026 о 12:00.
Окрім цього, повістка про виклик у судове засідання, призначеного на 11.03.2026 направлялася ОСОБА_6 за його адресою проживання 26.01.2026.
Отож, виклик обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання здійснено з дотриманням вимог статей 135-137 КПК, який особисто у судовому засідання чув про наступну дату призначеного судового засідання.
(3.2) Наразі відсутні поважні причини неприбуття обвинуваченого на виклик
Суд звертає увагу на наступні обставини в цьому кримінальному провадженні.
Під час розгляду цієї справи у Вищому антикорупційному суді, 04.03.2022 ОСОБА_6 був призваний за мобілізацією.
З того часу, обвинувачений брав участь у судових засіданнях з власних технічних пристроїв, часто не з`являвся у засідання з різних причин.
Неможливість нормального проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції та відсутність можливості у обвинуваченого прибувати до суду стало підставою для зупинення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ухвалою суду від 02.11.2022.
27.02.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 суд направив лист з проханням повідомити чи продовжує проходити ОСОБА_6 службу в Збройних Силах України. Окрім цього, суд просив повідомити чи виконання ним службових обов`язків за посадою та якість інтернет зв`язку у місці його перебування перешкоджає йому брати участь у судових засіданнях.
У відповідь, 03.05.2023 до суду надійшов лист командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до нього, станом на 03.05.2023 капітан юстиції ОСОБА_6 продовжує проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника командира бригади з правової роботи-начальника юридичної групи. Виходячи із обсягу виконуваних ним службових обов`язків, ОСОБА_6 має можливість брати участь у судових засіданнях, шляхом прибуття до приміщення суду, використання ним відеоконференцзв`язку з власних технічних засобів за допомогою застосунку в мобільному телефоні ZOOM та з приміщення будь-якого найбільш територіально наближеного до його місця дислокації суду у режимі відеоконференції.
У зв`язку з можливістю обвинуваченого ОСОБА_6 брати участь у судових засіданнях, для забезпечення завдань кримінального провадження, ухвалою суду від 25.05.2023 відновлено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
У подальшому, суд щоразу повідомляв командира військової частини про заплановані дати судових засідань та просив не залучати у цей час ОСОБА_6 до будь яких заходів з метою надання йому можливості взяти безпосередню участь у судових засіданнях.
Однак, маючи можливість бути присутнім у судових засіданнях, ОСОБА_6 часто просив їх відкласти з різних підстав, хворів та перебував у лікувальних закладах, запізнювався в засідання тощо.
22.07.2024 до суду надійшло чергове клопотання обвинуваченого про відкладення судового засідання. У ньому він вказав, що вибув у район виконання завдань по службовій необхідності з метою виконання спеціальних завдань військової служби в районі ведення бойових дій. Таке ж за змістом клопотання, надійшло до суду 09.09.2024.
12.09.2024 суд направив лист тимчасово виконуючому обов`язки командира військової частини, в якій ОСОБА_6 проходив військову службу. 26.09.2024 аналогічний за змістом лист направлено командиру військової частини. В цих листах, суд, як і раніше, просив повідомити чи має можливість обвинувачений брати участь у судових засіданнях. Також, суд повідомив конкретні дати та час, на які судові засідання у цій справі були призначені.
У відповідь, надійшов лист від 30.09.2024 за підписом командира військової частини. Згідно з ним, майор юстиції ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді старшого офіцера юридичної служби зможе брати участь у судових засіданнях, зазначених у запиті суду, шляхом прибуття до приміщення суду.
Згідно з наказом командира військової частини від 08.10.2024 № 289 ОСОБА_6 надано відрядження до Вищого антикорупційного суду терміном на 3 доби з 8 по 10 жовтня 2024 року. 8 жовтня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання, призначеного на 9 жовтня 2024 року в режимі відеоконференції. Однак, судом це клопотання не розглядалося, адже суд був повідомлений про те, що обвинувачений вибув у відрядження до суду для безпосередньої участі в судовому засіданні. Це було доведено до відома ОСОБА_6 . Незважаючи на це, 9 жовтня 2024 року обвинувачений не прибув до зали суду, та самовільно приїхав до Харківського апеляційного суду для участі в засіданні в режимі відеоконференції з його приміщення.
На наступний день, 10.10.2024 до суду надійшло клопотання від обвинуваченого про зупинення судового провадження. У ньому він зазначив, що він призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. На даний час він виконує обов`язки військової служби у відповідному підрозділі ЗСУ в районі ведення бойових дій у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. А тому, він не має можливості приймати участь у судових засіданнях.
Ухвалою суду від 18.10.2024 відмовлено у клопотанні обвинуваченого про зупинення провадження. Мотивами для прийняття такого рішення стало те, що обвинувачений ОСОБА_6 , хоча і призваний для проходження військової служби, однак він має можливість брати участь у судових засідання та фактично бере у них участь. Будь-які об`єктивні перешкоди для продовження судового провадження у цьому кримінальному провадженні відсутні, що виключає необхідність у його зупиненні. Суд також врахував, що ОСОБА_6 перебуває на посаді старшого офіцера юридичної служби, в званні майора юстиції, що очевидно не передбачає його фактичне знаходження на лінії зіткнення та безпосередньої участі у бойових діях. За весь час військової служби обвинуваченого, жодне судове засідання не відбувалося за його участі, безпосередньо з польових фортифікаційних споруд, які служать вогневою позицією та простим укриттям живої сили. ОСОБА_6 завжди перебував в приміщенні суду або ж приміщенні військової частини, звідки в режимі відеоконференції, за його участі і проводилися судові засідання. Також, суд врахував ту обставину, що у травні 2022 року Вищим антикорупційним судом готувалася хронологічна довідка з детальною інформацією про хід судового розгляду у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 . Вона була підготовлена та направлена на запит Міністерства юстиції України в межах розгляду справи за зверненням ОСОБА_6 проти України до Європейського суду з прав людини. За результатами його заяви, ЄСПЛ виніс рішення, яким констатував порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині надмірної тривалості провадження де він є обвинуваченим.
31.03.2025 до суду надійшло чергове клопотання обвинуваченого про зупинення судового провадження. Відповідно до поданих ОСОБА_6 доказів та наданих пояснень, він знову переведений в іншу військову частину, яка зараз дислокується на Рівненщині, за сотні кілометрів від місця бойових дій.
Водночас, будь-яких доказів того, що обвинувачений позбавлений можливості приймати участь у судових засіданнях (у тому числі за допомогою власних технічних засобів - мобільного телефону, ноутбуку тощо), ОСОБА_6 не надав.
Ухвалою суду від 11.04.2025 відмовлено у його клопотанні про зупинення. Суд, зокрема, врахував, що ОСОБА_6 перебуває на посаді офіцера юридичного відділу, що очевидно не передбачає його фактичне знаходження на лінії зіткнення та безпосередньої участі у бойових діях.
Незважаючи на думку та позицію командирів військових частин, які дозволяють обвинуваченому брати участь у судових засіданнях, ОСОБА_6 має власну думку, яка полягає у тому, що проходження ним військової служби заважає проводити судовий розгляд справи за його обвинуваченням. А тому, він постійно звертається з клопотаннями про зупинення судового провадження. У призначені судові засідання він часто не прибуває без поважних причин, постійно просить відкласти розгляд справи, запізнюється, періодично перебуває на лікарняному з різних причин, заявляє не передбачені законом клопотання. Як пояснив ОСОБА_6 , він перебуває на посаді старшого офіцера юридичної служби. До його обов`язків входить розслідування самовільного залишення військової частини, надання інформаційної підтримки щодо військовослужбовців, роз`яснення їхніх прав та обов`язків, повернення їх на бойові позиції, надання допомоги та консультацій командиру військової частини.
Процесуальна поведінка обвинуваченого свідчить про затягування судового розгляду всіма можливими способами.
Також, за час проходження військової служби ОСОБА_6 , судом неодноразово накладалися грошові стягнення на нього у зв`язку з неповажними причинами неприбуття до суду.
ОСОБА_6 тричі не виконав свого процесуального обов`язку щодо прибуття до суду за викликом, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений судом завчасно та належним чином.
Окрім цих випадків, ОСОБА_6 часто не з`являється у судові засідання і з інших підстав - поламався транспорт, яким він добирався до суду, необхідність термінового проходження МРТ, забув рюкзак у громадському транспорті.
Дуже часто коли все ж таки відбуваються судові засідання і ОСОБА_6 бере в них участь з власних технічних засобів, він кудись їде, зв`язок переривається, він погано чує інших учасників провадження, суд погано чує відповіді обвинуваченого, відключається електроенергія, пропадає інтернет-зв`язок тощо.
Загалом, його процесуальна поведінка свідчить про затягування такого розгляду. Це проявляється зокрема, крім зазначеного вище, постійними переведеннями у різні військові частини для військової служби, неявками у судові засідання без поважних причин.
При цьому, ОСОБА_6 є військовослужбовцем, і він зобов`язаний підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до військових та забезпечення впевненості суспільства в їх чесності.
Також, його дії свідчать про зловживання правом на захист.
Так, до 04.03.2026 захист ОСОБА_6 здійснювали ОСОБА_9 та  
ОСОБА_10 процесі розгляду справи до суду надійшли їх заяви про припинення повноважень захисників.
У своєму повідомленні ОСОБА_9 вказує, що з 05.02.2026 він не здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі угоди про розірвання договору про надання правових послуг адвоката від 07.12.2020.
ОСОБА_10 у своїй заяві вказує, що у зв`язку з розбіжностями стратегії і тактики захисту в кримінальному провадженні він з його довірителем ОСОБА_6 досягли домовленості про припинення здійснення його захисту.
Суд не міг перевірити, які саме розбіжності виникли між обвинуваченим та захисниками, чи взагалі вони існують, їх суду вони не повідомили, покликаючись на адвокатську таємницю.
ОСОБА_6 маючи юридичну освіту, тривалий час перебуваючи на посаді судді, не міг не розуміти вимоги КПК, за якими відмова від захисників призведе до витрати часу для залучення нового захисника, його ознайомлення із матеріалами справи тощо. І вже наприкінці судового слідства, під час дослідження доказів сторони захисту, заявив про розбіжність з позиціями захисників, що роками здійснювали його захист.
Ці обставини зумовили необхідність призначення йому захисника з системи БПД до кінця судового розгляду, незалежно від залучення ОСОБА_6 , захисника за договором, оскільки вся його попередня поведінка свідчила, що в будь-який момент він зможе повторно скористатися нормою закону, що дозволяє відмовитись від захисника.
Отож, це свідчить про зловживання правом на захист.
Чергове судове засідання у цій справі призначено на 11.03.2026. Будь-яких клопотань про відкладення від обвинуваченого ОСОБА_6 не надходило. По телефону він повідомив секретаря, що перебуває на лікуванні, а наявність кнопкового телефону не дозволяє взяти участь у засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів.
Водночас, будь-яких доказів своїм словам, а також клопотань про відкладення ОСОБА_6 не направив.
Отож, суд констатує, що наразі відсутні поважні причини неприбуття обвинуваченого на виклик.
Таким чином, суд доходить висновку, що наразі є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження, пов`язаного із неприбуттям особи в судове засідання без поважних причин, а саме приводу.
На підставі викладеного, суд постановив:

- клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про привід обвинуваченого задовольнити;
- застосувати (здійснити) до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 42016000000003697 привід до зали судових засідань № 4 Вищого антикорупційного суду (місто Київ, проспект Берестейський, 41) для участі у судовому засіданні, призначеному на 12 год 00 хв 13 березня 2026 року;
- виконання ухвали про здійснення приводу доручити відповідним підрозділам Національного антикорупційного бюро України;
- контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 ;
- у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу до початку судового засідання повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді 

ОСОБА_11      ОСОБА_12