ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
06.03.2026	Справа № 910/15780/25	
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/15780/25.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8)
До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44)
про стягнення 61 503, 40 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення 61 503, 40 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 61 503, 40 грн право на яке перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 15.11.2022.
23.12.2025 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/15780/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
І. Фактичні обставини, встановлені судом.
15.11.2022 по вулиці Гоголя у місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (позивач) діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №27954Га2Д від 28.04.2022, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику зазначеному транспортному засобу.
Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 була забезпечена полісом ЕР209950860 страховиком згідно якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач).
Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2023 у справі №201/9602/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 15.11.2022), передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.
17.11.2022 власник пошкодженого транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно рахунку-фактури від ТОВ «ПРАЙМ-АВТО ЛТД» №СФ-001522 від 18.11.2022 та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №00000406 від 28.04.2023 загальна вартість відновлювального ремонту «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 склала - 93 497, 89 грн.
26.11.2022 позивачем складено страховий акт №ARX3449967, в якому позивач визнав суму збитків у розмірі 93 497, 89 грн.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодуванню на рахунок СТО у розмірі 68 657, 89 грн, що підтверджується платіжним дорученням №931943 від 28.11.2022. Сума у розмірі 24 840, 00 грн була врахована позивачем, як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів власником пошкодженого транспортного засобу згідно договору №27954Га2Д від 28.04.2022.
Позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№10448/18/ЦВ від 21.12.2022 про виплату страхового відшкодування у розмірі 93 497, 89 грн.
Відповідач, 12.01.2023 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 31 994, 49 грн.
Позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№СУ/010971/3 від 04.07.2024 про доплату страхового відшкодування у розмірі 61 503, 40 грн.
Однак позивач не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату страхового відшкодування у заявленому розмірі.
У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача, як страховика особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 недоплачену суму страхового відшкодування в межах ліміту полісу ЕР209950860 у розмірі 61 503, 40 грн.
ІІ. Предмет позову.
Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 61 503, 40 грн.
ІІІ. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.
(1) 15.11.2022 сталась ДТП за участю автомобіля «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 
(2) Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , яка є винною у відповідності до постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2023 у справі №201/9602/22.
(3) Позивач здійснив страхову виплату у розмірі 68 657, 89 грн, а суму у розмірі 24 840, 00 грн зарахував в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу. 
(4) Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, що є винуватцем ДТП, а саме транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач) згідно полісу ЕР209950860.
(5) 12.01.2023 відповідач здійснив на користь позивача часткову оплату у розмірі 31 994, 49 грн;
(6) Відповідач, як страховик винуватця ДТП зобов`язаний відшкодувати позивачу суму виплаченого ним страхового відшкодування в повному обсязі в межах встановленого ліміту у розмірі 61 503, 40 грн.
IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.
Суд констатує, що відповідач в силу приписів частини 6, 7 статті 6, пункту 2 частини 6, частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 17, 37, 42 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи, затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021 та згідно пункту 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі №459/3660/21 належним чином повідомлений про розгляд даної справи та можливість подати відзив на позовну заяву, що підтверджується повідомлення про доставку процесуального документу, а саме ухвали від 23.12.2025 (про відкриття провадження у справі) до електронного кабінету ПрАТ «СК «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач), яке міститься в матеріалах справи.
Так, ухвалу від 23.12.2025 відповідач отримав 23.12.2025 о 22:50.
Тому, в силу приписів абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вважається, що відповідач отримав ухвалу суду від 23.12.2025 - 24.12.2025.
Однак, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/15780/25, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
V. Оцінка доказів судом та висновки суду.
Спір у даній справі виник внаслідок виплати позивачем згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №27954Га2Д від 28.04.2022 укладеного між ним та власником пошкодженого транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 страхового відшкодування у розмірі 93 497, 89 грн та переходу до позивача в порядку суброгації вимоги такого страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 15.11.2022.
Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті за позовом, суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:
- чи має місце перехід до позивача вимоги страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 15.11.2022?
- чи підтверджується, факт відшкодування позивачем страхового відшкодування?
- чи правомірно позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в межах ліміту полісу?
- чи є позовні вимоги обґрунтованими, а відтак, чи підлягають задоволенню?
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону України «Про страхування» (закон №85/96-ВР, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2024)).
Згідно зі статті 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» (закон №85/96-ВР, який втратив чинність 01.01.2024) до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц).
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (пункт 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19).
Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 .
Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (закон №1961-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2025)).
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (закон №1961-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2025)).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом ЕР209950860, який діяв на 15.11.2022.
Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000, 00 грн з франшизою у 0, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.
Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.
Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП, яка відбулася 15.11.2022.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 Цивільного кодексу України).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові №911/482/17 від 20.03.2018 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
В постанові від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зроблено наступний висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 склала 93 497, 89 грн, що підтверджується рахунком-фактури від СТО №СФ-001522 від 18.11.2022 та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №00000406 від 28.04.2023.
З наданих до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що на момент ДТП «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 перебувала в експлуатації 3 роки. В такому разі, у відповідності до пункту 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу не застосовується.
Позивачем в свою чергу складено страховий акт №ARX3449967 від 26.11.2022 на підставі якого позивач визнав суму збитків заподіяних транспортному засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 93 497, 89 грн.
У зв`язку з чим, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 68 657, 89 грн на рахунок СТО, що підтверджується копією платіжного доручення №931943 від 28.11.2022. Сума у розмірі 24 840, 00 грн позивачем зарахована, як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів власником пошкодженого транспортного засобу згідно договору №27954Га2Д від 28.04.2022.
З урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (закон №1961-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2025), статті 25 Закону України «Про страхування» (№85/96-ВР, який був чинний на момент виникнення правовідносин; втратив чинність 01.01.2024) суд дійшов висновку, що рахунок-фактури СФ-001522 від 18.11.2022, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №00000406 від 28.04.2023, страховий акт №ARX3449967 від 26.11.2022 та платіжне доручення №931943 від 28.11.2022, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 належним чином доведена.
За таких обставин, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП (15.11.2022) була забезпечена у відповідача та вина водія «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 встановлена постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2023 у справі №201/9602/22, позивач на підставі статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» (№85/96-ВР, який був чинний на момент виникнення правовідносин; втратив чинність 01.01.2024) звернувся до відповідача із заявою вих.№10448/18/ЦВ від 21.12.2022 про виплату страхового відшкодування у розмірі 93 497, 89 грн.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 стаття 1166 Цивільного кодексу України).
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 1-2 стаття 1187 Цивільного кодексу України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (пункт 1, 3 частина 1 стаття 1188 Цивільного кодексу України).
Відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 31 994, 49 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР003209 від 12.01.2023 та не заперечується відповідачем.
У зв`язку з неповною сплатою страхового відшкодування, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою вих.№СУ/010971/3 від 04.07.2024 про доплату страхового відшкодування у розмірі 61 503, 40 грн.
Проте, грошового відшкодування від відповідача на рахунок позивача не надходило.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (абзац 2 пункт 12.1. стаття 12 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (закон №1961-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2025)).
Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком (стаття 9 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР, який був чинний на момент виникнення правовідносин).
Оскільки, полісом ЕР209950860 франшиза встановлена в розмірі 0, 00 грн, тому враховуючи вище зазначені норми, сума яка підлягає стягнення та яку просить стягнути позивач, а саме не сплачена відповідачем сума страхового відшкодування становить - 61 503, 40 грн.
Основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).
Суд зазначає, що статтею 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 вказаного кодексу.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1-4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).
Доказів відшкодування відповідачем шкоди в розмірі 61 503, 40 грн, заподіяної під час ДТП 15.11.2022, яка сталася за участю забезпеченого відповідачем транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 позивачу та/або власнику автомобіля «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 матеріали справи не містять.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про розгляд даної справи не надав до суду будь-яких заперечень та(або) пояснень щодо обставин справи.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача не виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 61 503, 40 грн.
VІ. Розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.
Заяв та клопотань щодо понесення і розподілу інших судових витрат від позивача не надходило.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення 61 503, 40 грн - задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44; ідентифікаційний код: 30434963) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 61 503 (шістдесят одна тисяча п`ятсот три) грн 40 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких