Справа № 464/9012/25 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О. 
Провадження № 33/811/461/26 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Маціпури Наталі Ігорівни на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2026 року, 
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Маціпури Н.І., 
потерпілого - ОСОБА_2 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 гривень судового збору.
Згідно постанови судді,   ОСОБА_1 14 грудня 2025 року о 23:12 год, у м. Львові по вул. Пасічній, 171, керуючи автомобілем марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив наїзд на припарованні автомобілі марки «Ford Focus» та «Ford Fiesta». У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив про це підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.10а, 13.1 Правил дорожнього руху України. .
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Маціпура Н.І. покликається на те, що оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного стягнення. Вважає, що суд першої інстанції обираючи стягнення фактично не надав оцінки обставинам справи, особі порушника та наявним пом`якшуючим обставинам, зокрема те, що правопорушник вину визнає, щиро кається, добровільно відшкодував шкоду, що призвело до безпідставного застосування більш суворого виду адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Акцентує увагу на те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2026 року, мотивуючи тим, що копію оскаржуваної постанови отримав 3 березня 2026 року; змінити постанову місцевого суду, шляхом застосування більш м`якого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкціями ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, а саме штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Маціпури Н.І. та думку потерпілого ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При цьому положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, апеляційний суд вважає, оскільки фактичні обставини справи в апеляційній скарзі не оспорюються, відтак, апеляційним судом, відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, не перевіряються.
Разом з цим доводи адвоката Маціпури Н.І. щодо  необґрунтованого застосування до правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на1 рік, за наявних в справі обставин, заслуговують на увагу.
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП передбачено у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь суспільної небезпеки. 
При цьому, за наявності в санкціях ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкціями вказаних статтей.
Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушнику адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП суд першої інстанції, обрав адміністративні стягнення, які за своїм видом є явно несправедливими через суворість.
Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 вину свою визнав, щиро розкаявся, дані про те, що останній раніше притягався до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні, крім цього, згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 та пояснень в суді апеляційної інстанції потерпілого ОСОБА_2 , останні жодних матеріальних претензій до ОСОБА_1 немають. 
При цьому, потерпілий ОСОБА_2 просить задоволити апеляційну скаргу та не накладати на правопорушника стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді районного суду слід змінити, обравши ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та 122-4 КУпАП у межах санкцій даних статтей, а саме у вигляді штрафу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
п о с т а н о в и в:
поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Маціпурі Н.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2026 року, 
Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Маціпури Н.І. – задоволити, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2026 року, у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП змінити в частині призначення адміністративних стягнень.
Накласти на ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень; за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. 
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. 
У решті постанову залишити без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Галапац І.І.