Справа № 560/1765/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

24 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" , Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької міжрайонної медичної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю (дата огляду 16.12.2024 року);
- зобов`язати Експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради провести аналіз стану здоров`я ОСОБА_1 , ступеня порушень функціонування та його потреб та повторно оцінити повсякденне функціонування ОСОБА_1 (який був оглянутий 16.12.2024 року).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не повно та не належним чином здійснив дослідження стану здоров`я позивача, оскільки наявні підстави для визнання останнього особою з інвалідністю.
До суду надійшов відзив, в якому Експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що нею не порушено жодного порядку розгляду питання позивач, оскільки його звернення до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради відсутнє.
Комунальний заклад охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.02.2025 суддею Тарновецьким І.І. відкрито провадження в адміністративній справі №560/1765/25, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 21.01.2026 справу №560/1765/25 прийнято до провадження судді Фелонюк Д.Л.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.02.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи відмовлено.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.02.2026 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0145641, виданою 18.03.2013, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.04.2016.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №024302, виданої 11.11.2020, ОСОБА_1 з 06.11.2020 встановлена друга група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.12.2023.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №136345, виданої 03.11.2023, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.12.2024.
У довідці про невизнання інвалідом, виданою Хмельницькою МР МСЕК за результатами огляду 16.12.2024 ОСОБА_1 , останній не визнаний інвалідом.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Закон України від 21.03.1991 №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №875-XII) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Частиною 1 статті 2 Закону №875-ХІІ визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
За змістом частини 2 статті 6 Закону №875-ХІІ громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в судовому порядку.
Закон України від 06.10.2005 №2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №2961-IV) визначає основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності.
За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону №2961-IV: інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Статтею 7 Закону №2961-IV встановлено, що залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317), чинного на час виникнення спірних правовідносин, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Пунктом 10 Положення №1317 встановлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії:
1) загального профілю;
2) спеціалізованого профілю.
Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Пенсійного фонду України, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники органів державної служби зайнятості та у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.
До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.
Порядок участі представників органів державної служби зайнятості та інших працівників соціальної сфери затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.
Згідно з пунктом 17 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
У пункті 19 Положення №1317 зазначено, що комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення №1317).
Відповідно до пункту 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 (далі - Інструкція №561), чинної на час виникнення спірних правовідносин, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Зі змісту наведених норм слідує, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
При цьому, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Зазначене також підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 у справі №817/820/16.
Щодо посилання позивача на те, що йому у попередні роки була встановлена інвалідність, то суд зазначає, що це не може розцінюватися як безумовна підстава для її подальшого встановлення, оскільки факт попереднього встановлення інвалідності не має автоматичного характеру, а рішення приймається з урахуванням фактичного стану здоров`я особи на момент проведення відповідної оцінки.
Разом з тим, чинним законодавством передбачена можливість проведення переогляду особи медико-соціальною комісією вищого рівня та прийняття нею остаточного рішення.
Так, пунктами 23, 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, визначено, що у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.
З матеріалів справи слідує, що позивач не скористався правом звернення до комісії вищого рівня.
У справі, що розглядається, спір виник у зв`язку з незгодою позивача з висновком МСЕК про відсутність підстав для встановлення інвалідності. У позовній заяві позивач не наводить обґрунтування порушення відповідачем процедури прийняття спірного висновку, не встановлено такої і під час судового розгляду справи.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міжрайонної медичної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю (дата огляду 16.12.2024 року).
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то суд зазначає та враховує таке.
Відповідно до пункту 17 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 (далі - Порядок №1338), «Направлення особи на оцінювання» оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікарем (далі - лікар, який направив), зокрема, лікуючим лікарем після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”.
Відповідність критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338, не створює підстав для встановлення інвалідності або інших рішень експертних команд, а є лише підставою для направлення особи на проведення такого оцінювання.
Згідно з пунктом 19 Порядку №1338 електронне направлення формується та надсилається до закладу охорони здоров`я, в якому проводиться оцінювання, з урахуванням його завантаженості, а також побажань особи, щодо якої формується направлення, з приводу територіальної доступності в електронній формі за допомогою засобів електронної системи.
Пунктом 24 Порядку №1338 встановлено, що після отримання закладом охорони здоров`я електронного направлення в електронній системі таке направлення розглядається адміністратором закладу охорони здоров`я (далі - адміністратор), який є уповноваженою особою закладу охорони здоров`я, в якому створено експертну команду. У закладі охорони здоров`я може бути уповноважено кількох осіб для виконання функцій адміністратора.
Відповідно до пункту 25 Порядку №1338 адміністратор:
отримує електронні направлення та супровідні документи в електронній системі та проводить їх перевірку на предмет повноти наданої інформації;
приймає електронне направлення та супровідні документи до розгляду в експертній команді або повертає їх на доопрацювання в разі наявності відповідних підстав протягом п`яти робочих днів з моменту їх надходження із зазначенням підстави для повернення;
визначає необхідний перелік спеціальностей лікарів експертної команди;
визначає можливу форму розгляду експертною командою (очно, заочно, з використанням методів і засобів телемедицини або за місцем перебування/лікування особи) відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи згідно з додатком 1 та побажань особи.
Згідно з пунктом 26 Порядку №1338 після прийняття адміністратором електронного направлення до розгляду інформація про форму, дату та час розгляду надсилається особі, щодо якої буде проводитися оцінювання, на адресу її електронної пошти (у разі відсутності електронної пошти протягом п`яти календарних днів шляхом надсилання особі в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив (без зазначення персонального складу експертної команди, яка проводитиме оцінювання).
Приписами пункту 57 Порядку №1338 встановлено, що рішення експертних команд щодо результатів оцінювання можуть бути оскаржені особами, яким було проведено таке оцінювання (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або до адміністративного суду.
Відповідно до пункту 58 Порядку №1338 скарга на рішення експертної команди щодо результату оцінювання (далі - скарга) подається скаржником (його уповноваженим представником): у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи; в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив.
Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи (пункт 59 Порядку №1338).
З матеріалів справи слідує, що звернення ОСОБА_1 до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради відсутнє.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, зобов`язанням вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Оскільки відсутнє звернення позивача до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради та, відповідно, рішення щодо ОСОБА_1 не приймалося, то немає підстав для задоволення позовних вимог зобов`язального характеру, як передчасних. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 	
Відповідачі:	Комунальний заклад охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Пілотська, 1, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 23562203)  Експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" Хмельницької обласної ради (вул. Пілотська, буд. 1, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 02004717) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк