ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6954/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» до відповідача Старшого державного виконавця Купріної Христини Віталіївни
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
про визнання протиправними дій та зобов`язання виплатити компенсацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» звернувся 08.08.2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Старшого державного виконавця Купріної Христини Віталіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просив: 
визнати протиправними дії відповідача, вчинені без повідомлення позивача про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2025 № ВП 78665678, та скасувати акти, прийняті на виконання зазначених протиправних дій.
зобов`язати відповідача виплатити позивачу компенсацію за майнову шкоду, завдану протиправними діями відповідача, у розмірі 44140,80 грн (сорок чотири тисячі сто сорок гривень 80 копійок), з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за весь період прострочення, починаючи з дати подання цього позову і до фактичного виконання судового рішення.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року у відкритті провадження в адміністративній справі №280/6954/25 - відмовлено.
Роз`яснено позивачу його право на звернення до Господарського суду Запорізької області, як суду, який видав виконавчий документ.
Роз`яснено позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Не погодився з ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №280/6954/25, позивач подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому розгляду провадженню у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Посилається на те, що є протиправними дії відповідача щодо накладення арешту до направлення позивачеві постанови про відкриття виконавчого провадження у справі.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Відповідно ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і 
- чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Частинами 1, 5 ст.287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. 
У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Згідно статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 статті 74 вказаного закону також передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною 2 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.
Матеріалами справи підтверджується, що предметом спору за даною позовною заявою є оскарження дій Старшого державного виконавця Купріної Христини Віталіївни, вчинених без повідомлення про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та актів, прийнятих на виконання зазначених дій, у межах виконавчого провадження № 78665678 щодо виконання виконавчого листа, виданого Господарським судом Запорізької області у господарській справі №908/391/25. 
При цьому, позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» було боржником у згаданому виконавчому провадженні.
Матеріали справи містять рішення Господарського суду Запорізької області від 12.05.2025 у справі №908/391/25, згідно якого позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санта Плюс» 36 400грн заборгованості по суборендній платі та 3028грн судовий збір (а.с. 26 з/с - 30).
Частиною 1 статті 339-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в позові позивач оскаржує дії відповідача, вчинені без повідомлення позивача про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2025 № ВП 78665678, та скасувати акти, прийняті на виконання зазначених протиправних дій.
Аналіз вищенаведених обставини дає підстави для висновку, що даний спір підсудний суду, який видав виконавчий документ, а саме: Господарському суду Запорізької області.
Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)» – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 22.01.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко