ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-з/821/11/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/1075/25 	Волкова Н. С.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Василенко Л. І., Карпенко О. В., розглянув в порядку письмового провадження у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів внаслідок неналежного виконання умов договору, -  

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського апеляційного суду на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення грошових коштів внаслідок неналежного виконання умов договору.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 000,00 (десять тисяч ) грн. за надані послуги правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги від 24.02.2025.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211,20 грн. 
Рішення суду мотивовано тим, що адвокат виконала весь необхідний обсяг роботи для досягнення обумовленого Договором результату (надання відповідачу відстрочки).
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів ненадання адвокатом послуг за Договором на стадії відвідування відповідачем ТЦК та СП, не доведено, що адвокатом не вжито всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання на цій стадії. Інші доводи сторони відповідача про те, що адвокат Попельнуха Ю.І. не виконала умови договору про надання правових послуг не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи.
Суд дійшов висновку, що, на момент отримання відповідачем правої допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 24.02.2025, договір розірваний не був. Відповідач, у свою чергу, не виконав своїх зобов`язань перед позивачем, адже не сплатив вартість наданої правової допомоги, визначеної у п. 6.1 Договору, чим порушив права та законні інтереси позивача.
Відмова відповідача від виконання зобов`язання чи розірвання договору в односторонньому порядку за договором про надання правничої допомоги, а саме відмова сплатити гонорар адвоката, на який при укладенні договору розраховував позивач, є істотним порушенням його умов. Отже, існує різниця між тим, на що розраховував позивач, укладаючи цей договір, і тим, що в дійсності він отримав.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 – адвокат Демиденко М. В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2026 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення місцевого суду, без змін. Відповідно і розподіл судових витрат у вигляді судового збору не змінювався.
26 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Слободянюк А.І. звернувся до апеляційного суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення за результатами розгляду вказаної апеляційної скарги.
Заява мотивована тим, що, позивач у зв`язку із поданням відповідачем апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13.10.2025 у справі №707/1075/25 та з метою відстоювання та захисту ухваленого судом першої інстанції рішення, змушений був понести витрати на професійну правничу (правову) допомогу, які бажає відшкодувати за рахунок позивача, а тому змушений звертатися із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Одночасно із зазначеним, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу повідомив про те, що у зв`язку із подачею відповідачем апеляційної скарги позивач поніс витрати на правову (правничу) допомогу орієнтовно в розмірі 12 000,00 грн., про відшкодування яких буде подана окрема заява протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення.
Просив стягнути з ОСОБА_3 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 14 500 грн.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така заява підлягає частковому задоволенню.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої, пунктів 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови у позові, на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 60 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Від іншої сторони заперечень не надходило.
Як видно з наданих представником позивача доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: Договору про надання правової допомоги від 09.06.2025 № 191, між ОСОБА_2 та адвокатом Слободянюком А. І. укладено договір, згідно з яким адвокат надає клієнту правову допомогу. В Додатковій угоді до вказаного договору вказано вартість виконуваних адвокатом робіт, в разі їх надання. 
До заяви надано Детальний опис робіт виконаних адвокатом при розгляді справи апеляційним судом. Зокрема, вивчення змісту та доводів апеляційної скарги – 1000,00 грн, складання та подання до Черкаського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу – 7000,00 грн, складання заяви про розподіл судових витрат – 1500,00 грн, гонорар успіху адвоката за досягнення мети – 5000,00 грн. 
В Акті приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2026 зазначено, що адвокат надав клієнту відповідні послуги, загальна сума, що підлягає оплаті на користь адвоката – 14500,00 грн. 

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».
Так, між адвокатом Слободянюком Андрієм Ігоровичем та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №191 від 09.06.2025, за умовами якого Клієнт доручає, а Виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п. 1.2. цього договору.
Умовами вказаного договору (п. 2.1.) передбачено, що сторони погодили, що за надання правової допомоги за цим договором встановили розмір винагороди, яка визначена в додатковій угоді №1 до даного договору, що вказує на досягнення між Сторонами фіксованого розміру винагороду за отримання правової допомоги.
У правовому висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19 роз`яснено, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Тому, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. 
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.
Тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Суд зважає на те, що умовами пункту 2.6. договору про надання правничої (правової) допомоги №191 від 09.06.2025, сторони передбачили, що підтвердженням отримання винагороди від Клієнта винагороди, згідно умов даного договору, може слугувати довідка адвоката із зазначенням в ній вартості сплачених або таких, що підлягають сплаті за послуги правничої (правової) допомоги, інформації про те кому сплачені та/або мають бути сплачені кошти, ПІБ Клієнта, підстав надання правничої (правової) допомоги, тощо.
Однак, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
Заявник зазначає в обґрунтування даних витрат як витрачений час пов`язаним із розглядом даної справи в апеляційному суді, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу оцінена в сумі 7000,00 грн. є завищеною, зважаючи на невеликий текст самого відзиву.
Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів в розмірі 14500,00 грн з відповідача за надану правничу допомогу не є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів та участь в судовому засіданні в апеляційній інстанції. 
Такий розмір винагороди неспівмірний зі складністю справи, що випливають із даної категорії правовідносин. Судове засіданні в апеляційному суді не проводилося а у наданому відзиві на апеляційну скаргу викладена вже сформована позиція сторони у спорі.
За таких обставин, колегія суддів, враховуючи критерій реальності наданих послуг та обсяг виконаних робіт адвоката на представництво інтересів позивача, вважає за необхідне частково задовольнити заяву адвоката Слободянюка А. І. на суму 3000,00 грн. 
Така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і узгоджується із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 270, 368, ЦПК України, апеляційний суд, –

постановив:

Заяву адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі) гривень за розгляд справи апеляційним судом.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту.

Судді:

: