Справа № 289/287/26
Номер провадження 3/289/168/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , -
за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 о 00 годині 22 хвилин на 86 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме вираженим тремтінням пальців рук, неприродною блідістю, розширеними зіницями, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. При цьому, останній повторно протягом року керував вказаним транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а), 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак його захисник Горобівський І.Г. звернувся з заявою, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, не може з`явитися у судове засідання, однак зацікавлений, щоб справу було розглянуто за його участі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкладення розгляду справи суд враховує наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтями 126 та 130 КУпАП, за якими ОСОБА_1 притягається до відповідальності, не належить до цих випадків.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За таких обставин, беручи до уваги, що жодних клопотань від ОСОБА_1 до суду про витребування доказів, виклик свідків не заявлено, а також враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, неявка яких в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні наведених адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення від 03.02.2026; рапортом поліцейського від 03.02.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2026; довідкою поліції, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; довідкою поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 26.11.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, згідно яких на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. 
Суд звертає увагу на те, що хоча на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського останній не озвучив ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, однак ці ознаки було зафіксовано у акті огляду на стан сп`яніння, з яким ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис у цьому акті. 
За змістом п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Тому вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду була законною.
Водночас, судом було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейським 03.02.2026 о 00:22, а не о 00:55, як зазначено в адмінпротоколах, тому часом вчинення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень судом визнається, як 00 годин 22 хвилини.
Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП не встановлено.
Отже, керуючись ст. 36 КУпАП, враховуючи характер скоєних правопорушень, особу ОСОБА_1 , суд вважає, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення вказаного транспортного засобу, оскільки він згідно досліджених судом адміністративних протоколів ОСОБА_1 не належить.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.
Таким чином, керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №289/287/26, №289/288/26 та присвоїти їм спільний номер 289/287/26.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA368999980313060149000006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», стягувачем є УПП в Житомирській області.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя    Олег КИРИЛЕНКО

Постанова набирає законної сили ______________ 202__