Справа № 716/1786/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2026 м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області 
в складі головуючої судді - Сірик І.С.,
за участю секретаря судового засідання -Барабащук О.А.,
заявниці - ОСОБА_1 
представника заявниці - Біла У.М.
представника заінтересованої особи - Стадник С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Біла У.М. звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_4 , ведення із ним спільного господарства, наявність між ними взаємних прав та обов`язків станом на 20 червня 2022, що є днем смерті ОСОБА_4 . Встановити, що ОСОБА_4 є членом сім`ї заявника.
В обґрунтування заяви зазначила, що вона проживала із ОСОБА_4 до 2022 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мала з ним спільний побут, взаємні права і обов`язки, як у чоловіка та жінки, вела спільне господарство. Також мала з ним спільний сімейний бюджет, спільні витрати на придбання побутових речей, продуктів харчування. 
02.04.2022 ОСОБА_4 був мобілізований до лав Збройних Сил України. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2022 №184 солдата ОСОБА_4 виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із смертю.
Встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібне їй для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , який помер в результаті поранення і зв`язку із захистом Батьківщини. 
Враховуючи наведене, просила встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
В судовому засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали обгрунтувавши обставинами, які викладені в поданій до суду заяві.
Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися подали до суду письмові заяви відповідно до яких зазначили, що заявниця ОСОБА_1 є їхньою матір`ю, а померлий ОСОБА_4 – батьком. Батьки у 2019 офіційно розірвали шлюб, однак залишились проживати разом у належному матері будинку за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку також проживали і вони з своїми сім`ями. До дня смерті батько проживав з матір`ю однією сім`єю, вели спільне господарство, здійснювали ремонт будинку, мали спільний бюджет, купували необхідні побутові речі, мали взаємні права та обов`язки. За наведених підстав у письмових заявах, не запреречували щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу їхніх батьків. Дану справу просили розглянути без їхньої участі.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_4 , ведення із ним спільного господарства, наявність між ними взаємних прав та обов`язків станом на 20 червня 2022, що є днем смерті ОСОБА_4 та встановити, що ОСОБА_4 є членом сім`ї заявника. Оскільки дана заява не обґрунтована та не підтверджена відповідними доказами. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що мають юридичне значення та підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Так, судом встановлено, що Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.01.2019, яке набрало законної сили 28.02.2019, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 19.05.1991 Дорошовецькою сільською радою народних депутатів Заставнівського району, актовий запис №9 розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - « ОСОБА_7 » (а.с.10-11).
Отже, заявниця ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_4 .
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про шлюб (а.с.12-15).
ОСОБА_4 проживав з колишньою дружиною ОСОБА_1 , доньками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , малолітніми онуками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.22, 23), власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно (а.с.24).
ОСОБА_4 користувався пільгами та компенсаціями передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).
За витягом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2022 №184, солдата ОСОБА_4 зараховано на посаду солдата резерву НОМЕР_2 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_3 . Встановлений посадовий оклад. (а.с. 28)
Витягом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2022 №111, солдата ОСОБА_4 , солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 відряджено у АДРЕСА_2 з метою виконання бойового завдання (а.с. 35).
Як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2022 №184 солдата ОСОБА_4 виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із смертю. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків служби. (а.с.36)
Згідно з довідкою про участь особи у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, солдат ОСОБА_4 дійсно з 20.04.2022 по 20.06.2022 безпосередньо брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (здійснення заходів) (а.с.41 ).
За витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця протокол №2047 від 15.12.2022, травма, поранення (20.06.2022) солдата ОСОБА_4 , 1968 року народження, «Вибухова травма. Інші комбінації відкритих ран, які охоплюють декілька ділянок тіл. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків» - травм, поранення і причина смерті пов`язані з захистом Батьківщини (а.с.39 зв)
21.06.2022 військова частина НОМЕР_1 направила сповіщення про смерть (загибель) ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 для сповіщення доньки ОСОБА_10 . Смерть відбулася при виконанні бойового завдання. (а.с.40).
На підтвердження ведення спільного проживання та наявності спільного бюджету з померлим ОСОБА_4 за період з 2019 по 20 червня 2022 надано: довідки видані виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 14.07.2022 № 445 та від 12.09.2022 за № 551 про те що ОСОБА_4 по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , разом із дітьми та неповнолітніми онуками. Повідомленням наданим Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області відповідно до якого ОСОБА_4 користувався пільгами та компенсаціями передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за адресою: АДРЕСА_1 . Виписка з банківського рахунку по картці, яка належить ОСОБА_11 та копії квитанції про відправлення коштів з рахунку, який належив ОСОБА_4 . ОСОБА_11 , та фотознімки на яких зображений ОСОБА_4 .
Згідно з випискою по банківському рахунку за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 рік на рахунок ОСОБА_11 надходили кошти від ОСОБА_4 (а.с. 29-34)
Також у суді були допитані свідки ОСОБА_12 , яка являється матір`ю заявниці та ОСОБА_13 яка є рідною сестрою заявниці по справі. Так, свідки в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1991 проживали в зареєстрованому шлюбі, в якому народилось двоє дітей. У 2019 році подружжя офіційно розірвали шлюб, проте продовжували проживати в одному будинку, підтримувати подружні відносини, вели спільне господарство та мали спільний побут. 
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).
Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.
До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак, не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)).
Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18).
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Показання свідків та фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).
Надані заявником докази на підтвердження факту спільного проживання, наявності у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю є недостатніми у своїй сукупності для встановлення зазначеного факту.
Заявник не надала жодних доказі на підтвердження наявності у сторін взаємних обов`язків щодо утримання майна, проведення його ремонту, сплати комунальних послуг, спільного придбання майна чи побутової техніки, актів обстеження умов проживання, спільних фото чи переписок.
За таких обставин суд приходить до висновку, що заявник не довела належними та допустимими доказами факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з весни 2019 по червень 2022, оскільки надані заявником світлини (фотографії), на яких зображений ОСОБА_4 , разом із онуками, та на фото де зображений ОСОБА_4 із іншими членами сім`ї за столом, самі по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ними склалися та мали місце протягом весни 2019 по червень 2022 усталені відносини, які притаманні подружжю.
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.3, 17, 27, 85 Конституції України, ст.ст.4, 12, 81, 223, 258, 259, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_4 ведення із ним спільного господарства, наявність між ними взаємних прав та обов`язків станом на 20 червня 2022, що є днем смерті ОСОБА_4 та встановлення факту, що ОСОБА_4 є членом сім`ї ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи :
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 
Представник заявника адвокат Біла Уляна Михайлівна, ордер серії СЕ №1122486 від 30.09.2025 адреса м. Чернівці вул. Руська, буд. 1, літ. А оф. 101
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 

Суддя Сірик І.С.