Справа № 686/1205/26
Провадження № 2/686/4197/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 рік м. Хмельницький 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Колієва С.А.,
при секретарі – Кучерук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, - 
встановив:
У грудні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №2146368 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 12 000,00 гривень, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 
25.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25062025 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги ОСОБА_1 за договором кредиту №2146368 від 08.02.2025 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором становила 33 120,00 гривень з яких: 12 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 15 120,00 гривень - заборгованість за комісіями та 6 000,0 грн. – нарахована неустойка.
Також, 08.02.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №8212327, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 
07.12.2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №73649283, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4 000,00 гривень, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 
27.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу був укладений договір факторингу №27/03/25 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги ОСОБА_1 за договором кредиту №73649283 від 07.12.2024 року та №8212327 від 08.02.2025 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором №73649283 від 07.12.2024 року становила 14 819,98 гривень з яких: 6 660,32 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 364,23 грн. – сума заборгованості за відсотками та 4 795,43 грн. – сума заборгованості за понадстрокове користування кредитом, а за договором №8212327 від 08.02.2025 року становила 17 971,50 гривень з яких: 5 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 3 657,50 гривень - заборгованість за відсотками, 9 314,00 гривень – нарахована неустойка.
Крім того, 28.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5208355 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 гривень, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 
25.09.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу був укладений договір факторингу №25092025 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги ОСОБА_1 за договором кредиту №5208355 від 28.12.2024 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором №5208355 від 28.12.2024 року становила 34 947,86 гривень з яких: 9 999,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 947,90 грн. – сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штрафом).
08.02.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 8747236, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7 500,00 гривень, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору.
17.10.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу був укладений договір факторингу №171072025 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги ОСОБА_1 за договором кредиту № 8747236 від 08.02.2025 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором № 8747236 від 08.02.2025 року становила 24 320,00 гривень з яких: 9 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 070,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4750,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
На підставі викладеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту №2146368 у сумі 33 120,00 гривень, за договором кредиту № 8212327 у розмірі 17 971,50 гривень, за кредитним договором № 73649283 у сумі 14 819,98 гривень, за кредитним договором №5208355 у сумі 34 947,86 гривень, за кредитним договором №8747236 у сумі 24 320,00 гривень, а всього 125 179,34 гривень.
Відзив на позов відповідачем не подано.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
1) щодо кредитного договору № 2146368 від 08.02.2025 року
08.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» і ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 2146368. Згідно умов вказаного договору ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язалося надати ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності та платності кредит у розмірі 12 000,00 гривень, а той - повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 1.3 Договору визначено, що кредит надається на строк 345 днів, кінцева дата погашення кредиту – 19.01.2026 рік. За користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 0,001% на день, а також комісія за видачу кредиту у розмірі 3000,00 грн. (25% від суми кредиту) (п.1.5.1 Договору) та комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) у розмірі 36 960,00 грн., що обраховується у розмірі 14% у перший день кожного наступного розрахункового періоду, що встановлені Графіком платежів. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 (п.2.1 Договору). 
Вказаний договір був укладений в електронній формі.
08.02.2025 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» перерахувало на вказаний ОСОБА_1 картковий рахунок 12 000,00 гривень, зо підтверджено платіжним дорученням №40808332 від 08.02.2025 року (а.с. 20).
25.06.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 25062025 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2146368 від 08.02.2025 року. Згідно реєстру боржників станом на час переходу прав вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2146368 від 08.02.2025 року становила 33 120,00 гривень з яких: 12 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 15 120,00 гривень - заборгованість за комісіями та 6 000,0 грн. – нарахована неустойка.
2) щодо кредитних договорів № 8212327 від 08.02.2025 року та № 73649283 від 07.12.2024 року
08.02.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії №8212327. Згідно вказаного договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати ОСОБА_1 у власність грошові кошти (кредит), а та -повернути кредит та сплатити проценти за його користування і комісію за надання кредиту відповідно умов договору. Умовами договору визначено, що сума кредиту становить 5 000,00 гривень, строк кредитування – 360 днів (тобто до 02.02.2026 року), розмір Першого обов`язкового платежу – 1717,50 гривень, період сплати Мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом становить 18 календарних днів; комісія за надання кредиту – 17,25% від суми наданого кредиту складає 862,50 грн.; процентна ставка – 0,95% на день.
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора 163586.
07.12.2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит №73649283 згідно якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати ОСОБА_1 у власність грошові кошти (кредит), а та -повернути кредит та сплатити проценти за його користування і комісію за надання кредиту відповідно умов договору. Умовами договору визначено, що сума кредиту становить 4 000,00 гривень, строк кредитування – 19 днів (тобто до 25.12.2024 року), процентна ставка – 0,273% на день, комісія за надання кредиту – 10% від суми кредиту (400,00 грн.)
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора 26882.
27.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27/03/25 року відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №73649283 від 07.12.2024 року у загальній сумі 14 819,98 гривень з яких: 6 660,32 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 364,23 грн. – сума заборгованості за відсотками та 4 795,43 грн. – сума заборгованості за понадстрокове користування кредитом, а також за договором №8212327 від 08.02.2025 року у загальній сумі 17 971,50 гривень з яких: 5 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 3 657,50 гривень - заборгованість за відсотками, 9 314,00 гривень – нарахована неустойка.
3) щодо кредитного договору № 5208355 від 28.12.2024 року
28.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 5208355 згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит, а той – повернути кредит та сплатити відсотки та комісії за користування кредитом на умовах визначених договором. Умовами договору визначено, що сума кредиту становить 10 000,00 гривень, строк кредитування – 360 днів тобто до 22.12.2025 року; комісія за надання кредиту – 1000,00 грн. (10% від суми кредиту), стандартна процентна ставка – 0,95% на день. Періодичність платежів – кожні 20 днів, згідно встановленого Графіку платежів. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на картку за № НОМЕР_1 .
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису (одноразовий ідентифікатор 80716).
Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-3009 від 30.09.2025 року підтверджено здійснення 28.12.2024 року перерахування коштів у сумі 10 000,00 грн. на картку за № НОМЕР_2 (номер транзакції в системі iPay.ua - 608876300) (а.с. 91). 
25.09.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» і та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25092025 року відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 5208355 від 28.12.2024 року у загальній сумі 34 947,86 гривень з яких: 9 999,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 947,90 грн. – сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штрафом).
4) щодо кредитного договору № 8747236 від 08.02.2025 року
08.02.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №8747236 згідно якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит, а той - повернути кредит та сплатити комісії і проценти за користування кредитом відповідно до умов, визначених договором. Умовами договору визначено, що сума кредиту становить 7 500,00 гривень, строк кредитування – 352 днів, дата остаточного погашення заборгованості – 26.01.2026 рік; проценти за користування кредитом – 1,0% на день. 
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису (одноразовий ідентифікатор А8758).
10.02.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до Договору №8747236 про надання споживчого кредиту від 08.02.2025 року згідно якої сторони погодили збільшити суму кредиту на 2 000,00 гривень (загальна сума кредиту становить 9 500,00 грн.).
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису (одноразовий ідентифікатор С3604).
Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих..№ 7/16901 від 23.10.2025 року підтверджено факт здійснення операцій з перерахування коштів на картку № НОМЕР_3 , а саме: 08.02.2025 року на суму 7500,00 грн. та 10.02.2025 року на суму 2000,00 грн. (а.с. 125).
17.10.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №17102025 року відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №8747236 від 08.02.2025 року у загальній сумі 24 320,00 гривень з яких: 9 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 070,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4750,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.
а) щодо правовідносин сторін
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що 07.12.2024 року, 28.12.2024 року та 08.02.2025 року, ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Авентус Україна» відповідні договори кредиту, за умовам яких отримав від вказаних фінансових установ у кредит грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними в порядку, визначеному вказаними договорами.
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними, а також інші обов`язкові платежі, передбачені умовами вказаних договорів.
У подальшому вказані фінансові компанії відступили ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним договорами кредиту та позики. 
З огляду на викладене слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не виконав обов`язки за вищевказаним договорами, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за договором, яка утворилася.
б) щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню
щодо кредитного договору №2146368 від 08.02.2025 року.
Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором №2146368 від 08.02.2025 року становить 33 120,00 гривень з яких: 12 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 15 120,00 гривень - заборгованість за комісіями та 6 000,0 грн. – нарахована неустойка.
Вказаний розрахунок в частині визначення заборгованості по тілу кредиту відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.
Щодо вимог про стягнення заборгованості по комісії у сумі 15 120,00 гривень суд зазначає наступне.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Умовами договору кредиту №2146368 від 08.02.2025 року встановлено зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати кредитодавцю комісії за обслуговування кредиту у розмірі 14% від розміру наданого кредиту позики, що нараховується в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлені Графіком платежів.
При цьому, у договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з обслуговуванням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 15 120,00 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.

Щодо стягнення нарахованої неустойки (штрафу) за неналежне виконання умов договору суд зазначає наступне.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штрафу) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягає стягненню.
За таких розмір заборгованості за кредитним договором №2146368 від 08.02.2025 року, який підлягає до стягнення з відповідача становить 12 000,00 гривень і складається із заборгованості за кредитом.
щодо кредитного договору №8212327 від 08.02.2025 року
Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №8215853 від 06.02.2025 року становить 17 971,50 гривень з яких: 5 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 3 657,50 гривень - заборгованість за відсотками, 9 314,00 гривень – нарахована неустойка.
Вказаний розрахунок в частині визначення заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.
Щодо стягнення нарахованої неустойки (пені) за неналежне виконання умов договору суд зазначає наступне.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штрафу) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягає стягненню.
За таких розмір заборгованості за кредитним договором №8212327 від 08.02.2025 року, який підлягає до стягнення з відповідача становить 8 657,50 гривень з яких: 5 000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 3 657,50 гривень - заборгованість за відсотками.
щодо кредитного договору №73649283 від 07.12.2024 року
Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №73655289 від 30.11.2024 року становить 14 819,98 гривень з яких: 6 660,32 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 364,23 грн. – сума заборгованості за відсотками та 4 795,43 грн. – сума заборгованості за понадстрокове користування кредитом.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №73655289 від 30.11.2024 року сторони погодили, що строк кредитування становить 19 днів, а процентна ставка за користування кредитом – 0,237% на день.
Доказів того, що сторонами у встановленому порядку був продовжений строк кредитування позивачем суду не надано і матеріали справи не містять.
За таких обставин відповідач повинен був сплатити відсотки за користування кредитом, в межах погодженого договором строку кредитування у розмірі 181,12 гривень із розрахунку: 4 000 * 0,237% * 19 днів /100%.
При цьому положення договору про обов`язок сплачувати проценти за понадстрокове користування кредитом, фактично свідчить про визначення сторонами у договорі міри відповідальності за неправомірне користування кредитними коштами, що відповідає положеннями ч.2 ст.625 ЦК України.
Водночас суд зазначає, що оскільки такі відсотки були нараховані в період дії в Україні воєнного стану, такі відсотки, у відповідності до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стягненню не підлягають.
Також суд зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача тіло кредиту у сумі 6600,00 гривень, в той час, як представлені докази свідчать, що погоджена сума кредиту за вказаним договором була визначена у розмірі 4 000,00 гривень і саме така сума була перерахована первісним кредитодавцем відповідачу. Доказів того, що в рамках кредитного договору №73655289 від 30.11.2024 року сторонами було погоджено збільшення суми кредиту і додатковий розмір кредиту був виданий відповідачу матеріали справи не містять.
При цьому згідно поданого розрахунку в погашення заборгованості за кредитом відповідачем було здійснено оплату на загальну суму 7 512,63 гривень, що перевищує суму виданого кредиту та нарахованих відсотків, які той зобов`язаний був сплатити за користування кредитними коштами.
З огляду на викладене у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитом 73655289 від 30.11.2024 року у сумі 14 819,98 гривень слід відмовити.
щодо кредитного договору №5208355 від 28.12.2024 року
Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 5208355 від 28.12.2024 року у загальній сумі 34 947,86 гривень з яких: 9 999,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 947,90 грн. – сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штрафом).
Вказаний розрахунок в частині визначення заборгованості по тілу кредиту, нарахованим відсоткам та комісіям відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.
Щодо стягнення нарахованої неустойки (пені) за неналежне виконання умов договору суд зазначає наступне.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штрафу) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягає стягненню.
За таких розмір заборгованості за кредитним договором № 5208355 від 28.12.2024 року, який підлягає до стягнення з відповідача становить 29947,86 гривень з яких: 9 999,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 947,90 грн. – сума заборгованості за відсотками
щодо кредитного договору №8747236 від 08.02.2025 року
Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №8747236 від 08.02.2025 року становить 24 320,00 гривень з яких: 9 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 070,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4750,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Вказаний розрахунок в частині визначення заборгованості по тілу кредиту, нарахованим відсоткам та комісії відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.
Щодо стягнення нарахованої неустойки (пені) за неналежне виконання умов договору суд зазначає наступне.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штрафу) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягає стягненню.
За таких розмір заборгованості за кредитним договором №8747236 від 08.02.2025 року, який підлягає до стягнення з відповідача становить 19570,00 гривень з яких: 9 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 070,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.
За таких обставин поданий ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №2146368 від 08.02.2025 року у розмірі 12 000,00 гривень, за кредитним договором №8212327 від 08.02.2025 року, у розмірі 8 657,50 гривень, за кредитним договором № 5208355 від 28.12.2024 року у розмірі 29947,86 гривень та кредитним договором №8747236 від 08.02.2025 року у розмірі 19570,00 гривень, а всього 70175,36 гривень.
В решті у задоволенні позову слід відмовити.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід присудити судовий збір за подання позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1697,49 гривень (70175,36 грн. * 3028,00 грн. / 125 179,34 грн.).
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2146368 від 08.02.2025 року у розмірі 12 000,00 гривень, за кредитним договором №8212327 від 08.02.2025 року, у розмірі 8 657,50 гривень, за кредитним договором № 5208355 від 28.12.2024 року у розмірі 29947,86 гривень та кредитним договором №8747236 від 08.02.2025 року у розмірі 19570,00 гривень, а всього 70175,36 гривень, а також судовий збір у розмірі 1697,49 гривень.
В решті у задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 
Повний текст судового рішення складено 23.04.2026 року. 

Суддя: