РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/9989/25
Пров. №2/766/544/26 
13 лютого 2026 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді Ус О.В., за участі секретаря судового засідання Петішкіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук Тетяна Миколаївна, до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання пава власності на спадкове майно та стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця, -
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кравчук Т.М. звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання пава власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої спадкодавцем пенсії в розмірі 109446,70 грн. В обґрунтування позову вказує, що її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був отримувачем пенсії за вислугу років. На підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 оку по справі № 540/5670/21 основний розмір його пенсії було перераховано з 01.2.2019 р. внаслідок чого утворилася заборгованість. На її звернення відповідачем відмовлено у виплаті їй вказаної суми. За приписами ст.1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України вказана сума входить до складу спадщини, за правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі № К/990/17692/23 вказана недоотримана сума пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера виплачується в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», а також Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позов, з яким відповідач не погоджується та просить відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного. У контексті спірних правовідносин, які виникли у цій справі, особливість пенсійних (публічно правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям. Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону. Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 9 липня 2003 року (далі - Закон №1058). Чоловік позивачки – ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області як одержувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплата пенсії припинена з 01.07.2023. За рішенням суду йому був перерахований розмір пенсії та заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 складає 109 446,70 грн. ОСОБА_1 з заявою про виплату їй недоотриманої пенсії чоловіка у визначений ст.61 Закону 2262 шестимісячний строк не зверталася, а тому право на отримання даних виплат у неї відсутнє.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 
17.09.2025 ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка надана до суду 17.10.2025.
Ухвалою суду від 22.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою від 19.01.2026 задоволено клопотання представника заявника про повернення до стадії підготовчого провадження.
22.01.2026 від представника позивачки надійшла заява про виправлення технічної помилки при поданні позовної заяви.
Ухвалою суду від 30.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
22.01.2026 від представника позивачки надійшла заява про виправлення технічної помилки при поданні позовної заяви.
Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримують, просять його задовольнити
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином шляхом отримання судової повістки в електронному кабінеті. Заяв та клопотань до суду не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки стороною відповідача висловлено позицію у відзиві на позов, а стороною позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивачка перебувала у зареєстрованому 01.06.1991 року шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.06.1991 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №540/5670/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" про розмір грошового забезпечення від 26.07.2021 р. № 33/42-Б-113 о/п; зобов`язане Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" про розмір грошового забезпечення від 26.07.2021 р. № 33/42-Б-113 о/п починаючи з 01.12.2019 р. з урахуванням раніше виплачених сум.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 16.06.2023 серії НОМЕР_2 .
05.12.2023 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається житлового будинку АДРЕСА_1 .
09.10.2024 УПФУ в Херсоснькій області повідомило позивачку ОСОБА_5 , що сума заборгованості за справою 540/5670/21 складає 109446,70 грн, але зазначена сума може бути виплачена, якщо звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.
Підставою позовних вимог позивачка зазначає наявність у неї, як спадкоємця першої черги після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої ним суми пенсії.
Конституцією України(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтями1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ(далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІвизначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 61 Закону №2262-ХІІтакож узгоджуються зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, які визначають спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що "тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але законне надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати".
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.
Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з 01.12.2019 р. по 31.01.2022 року в розмірі 109 446,70 грн, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, яка у строк передбачений статтею 1270 ЦК України прийняла спадщину після померлого чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку нерухомого майна померлого, інші спадкоємці відсутні, відтак позивачка успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Факт незвернення позивача до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_6 за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману ним пенсію, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, рішеннями Херсоснького окружного адміністративного суду від 17.112021 року у справі №540/5670/21, яке ухвалені за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні йому суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав та позов підлягає задоволенню та в повному обсязі відновлює права позивачки. В той же час, вимога про визнання права власності на вказану суму не є належним способом захисту прав, тому не підлягає окремому задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складено 13 лютого 2026 року.
На підставі ст.16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, ст. ст.12,13,141,264-265, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук Тетяна Миколаївна, до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання пава власності на спадкове майно та стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ЄДРПОУ 21295057, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом пенсію, яка була призначена, нарахована та належала спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя в сумі 109 446,70 грн. (сто дев`ять тисяч чотириста сорок шість гривень сімдесят копійок).
В задоволені решти вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ЄДРПОУ 21295057, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968,96 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.  В.  Ус