СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року м. Суми Справа № 480/84/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте відповідач за результатами розгляду заяви не призначив позивачу вказаної пенсії, в тому числі не зарахував позивачу певні періоди роботи до пільгового стажу за списком № 2. Відповідач прийняв рішення, яке відповідач вважає протиправним.
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасуваи рішення відповідача від 26.08.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди його роботи з 14.03.1985 по 08.12.2006 у ВАТ ''Півненківський цукровий завод'' та з 12.09.2008 по 02.01.2009 у ВАТ ''Глобинський цукровий завод''; зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням вказаних періодів та правової позиції, викладеної у рішенні суду.
Судом 09.01.2023 було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що спірне рішення прийнято правомірно, у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи за списком № 2 не менше десяти років на зазначених роботах. Період роботи позивача з 12.09.2008 до 02.01.2009 не зараховано, оскільки згідно з довідкою від 22.06.2022 та записів трудової книжки зазначено різні організації. Період роботи з 14.03.1985 по 08.12.2006 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови та характер праці, а саме про зайнятість в шкідливих умовах праці, повний робочий день. Тому підтвердження спеціального трудового стажу відбувається на підставі уточнюючої довідки підприємства.
Третьою особою було виконано вимоги ухвали суду 30.01.2023 та надано докази. Суд залучив докази до матеріалів справи. 
Також 09.01.2025 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, яку суд розцінює як заяву про допущення позивачем помилки в пунктах 2,3 прохальної частини позову. У вказаній заяві позивач просить суд розглядати пункти 2, 3 позовних вимог у наступній редакції: зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди його роботи на Півненківському цукровому комбінаті, Півненківському цукровому заводі з 14.03.1985 до 01.03.2002, у ВАТ “Півненківський цукровий завод” з 30.08.2002 до 18.11.2002, з 21.06.2003 до 03.09.2003, з 14.09.2003 до 10.11.2003, з 19.09.2004 до 30.11.2004, з 16.06.2005 до 30.11.2005, з 15.05.2006 до 08.12.2006 та у ВАТ “Глобинський цукровий завод” з 27.06.2008 до 02.01.2009; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням вказаних періодів його роботи та правової позиції, викладеної у рішенні суду.
Судом постановлено ухвалу про витребування доказів 07.04.2025.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записом у паспорті.
18.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про признаечння пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.
За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем 26.08.2022 було прийнято рішення № 184150009817 про відмову у призначенні пенсії. 
У рішенні зазначено вік заявника - 58 років 8 місяців 25 днів, страховий стаж заявника - 40 років 11 місяців 25 днів, пільговий стаж особи становить 0 років 0 місяців 0 днів. За доданими документами не зараховано періоди з 12.09.2008 до 02.01.2009 згідно з довідкою від 22.06.2022 № 02-22/373 та записів трудової книжки, оскільки зазначено різні організації. Згідно з довідкою ВАТ ''Глобинський цукровий завод'' від 31.08.2021 № 04-02/391 визнано банкрутом, а довідку видано за підписом технічного директора, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера. Також до періодів пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 14.03.1985 до 08.12.2006 у ВАТ ''Півненський цукрозавод'', оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжцик або відповідних записів у ній.
Висновки суду та їх мотиви.
По-перше, щодо умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до норми ст.12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' від 05.11.1991 № 1788-ІV (надалі - Закон № 1788-ІV) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. 
Згідно з п."б" ст.13 Закону № 1788-ІV, в редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII (надалі - Закон № 2132-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом № 2132-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "б" ст.13 Закону № 1788-ІV стаж роботи для призначення чоловікам пенсії на пільгових умовах за списком № 2 з 25 до 30 років. 
Відповідно до п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст.13, ч.2 ст.14 та пункти "б" - "г" ст.54 Закону № 1788-ІV зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (п.1 рішення). 
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон № 1788-ІV в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п."а" ст.13, якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 для чоловків після досягнення 55 років (за наявності загального - 25 р., та пільгового стажу роботи - 12 р. 6 м.).
В той же час, діюча на час виникнення спірних правовідносин норма п.2 ч.2 ст.114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV), встановлювала право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 для чоловіків після досягнення 55 років (за наявності загального - 30 р., та пільгового стажу роботи - 12 р. 6 м.).
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами п."б" ст.13 Закону № 1788-ІV та п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-ІV, а саме в частині наявності загального стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 для чоловіків. Перший із цих законів визначав загальний стаж за наявності якого чоловік мав право на пенсію - за списком № 2 - 25 років, тоді як другий - за наявності 30 років.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ІV в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону № 1058-ІV.
Судом встановлено, що відповідачем застосовано норму Закону № 1058-ІV. Натомість застосовуючи норму Закону № 1788-ІV, то позивач має право на пенсію за списком № 2 за наявності 25 років загального стажу.
По-друге, щодо повноважень відповідача.
Відповідно до ст.62 Закону № 1788-ІV основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до п.1.1 Інструкції, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців.
Згідно з п.п. 2.2-2.3, 2.5 Інструкції заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У випадку виявлення неправильних чи неточних записів про роботу, перевід на іншу роботу та інших записів, виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де був здійснено такий запис.
Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що при звільненні робітника всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Подібні норми передбачено також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, п.1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Частиною 3 ст.44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Згідно з ст.101 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' від 05.11.1991 № 1788-ІV органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Крім того, п. 6 Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, фонд має право отримувати безоплатно від міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування необхідні для виконання покладених на нього завдань інформацію, документи і матеріали, а також користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами. Також передбачені і інші права, які необхіді для виконання завдань фондом. 
Отже, саме на відповідача, як суб`єкта, який розглядає заяву про призначення пенсії, покладено обов`язок надавати оцінку змісту поданих особою заяви та документів, в тому числі, вчиняти вказані дії щодо витребування необхідних доказів у колишніх роботодавців позивача, архівів, тощо, а також роз`яснювати позивачу реальний алгоритм дій для можливості усунення недоліків. Відповідальність за правильне заповнення трудових книжок, а також уточнюючих довідок, документів про працівників несе роботодавець, а позивач не повинен нести негативні наслідки від поведінки работодавця. Недоліки в оформленні документів працівників, в тому числі трудової книжки, уточнюючих довідок не залежали від волі позивача. Суд звертає увагу відповідача, що він першочергово зобов`язаний врахувати записи у трудовій книжці позивача, а вже потім, у разі відсутності у ній записів, надавати оцінку уточнючючим довідкам. Відповідач переклав всі ризики щодо оформлення трудової книжки та уточнюючих довідок на позивача, не вчинивши активних дій щодо отримання необхідних документів. Крім того, відповідачем не надано доказів підроблення позивачем записів у трудовій книжці та наданих ним довідках, зокрема звернень до правоохоронних органів. Перекладання обов`язку доказування, в тому числі надання додаткових довідок для підтвердження характеру пільгової роботи позивача, здійснення виправлень у трудовій книжці, тощо на позивача є неправомірним. Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених відомостей також не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання пенсії.
По-трете, висновки щодо дій відповідача та спірного рішення.
Суд звертає увагу, що позивач не врахував вказаних вище норм законодавства України. При визначенні права позивача на пільгову пенсію відповідач застосував норми Закону № 1058-ІV, а не Закону № 1788-ІV, а також не врахував того, що позивач не несе відповідальності за правильність заповнення документів, які підтверджують періоди його пільгової роботи за списком № 2. Відповідач не довів перед судом, що вжив вичерпних заходів щодо витребування необхідних документів для визначення права позивача на пенсію, а також не роз`яснив позивачу реального алгоритму для усунення недоліків та не сприяв у вирішенні питання щодо призначення йому пенсії.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності підтверджують те, що спірне рішення відповідача від 26.08.2022 не відповідає критеріям правомірності, які передбачені нормою ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Тому суд, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог та задовольняє їх частково. Суд визнає протиправним та скасовує вказане рішення та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії і прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Вимоги зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу позивача за списком № 2 періоди його роботи задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Відповідач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, ще не приймав відповідного рішення. 
На переконання суду, основною метою діяльності відповідача повинно бути не формальне, а реальне гарантування конституційного права особи на пенсійне забезпечення, в тому числі і шляхом сприяння в реалізації прав та мотивуванні своїх дій і рішень. Діяти інакше - не є справедливим.
Судові витрати.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, даний спір виник внсілдок неправомірного рішення відповідача, той факт, що в матеріалах спарви відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, окрім судового збору у сумі 992,40 грн, то суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України стягує його у повному обсязі з відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.08.2022 № 184150009817.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, код ЄДРПОУ 20490012) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.08.2022 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, код ЄДРПОУ 20490012) за рахунок бюджетних асигнувань 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. витрат судового збору.

6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук