номер провадження справи 22/255/23

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 Справа № 908/3751/23
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., 
При секретарі судового засідання Литвинюк А.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: адвокат Аксарін Р.М., довіреність № 8 від 02.01.2026
від відповідача: не з`явився
від третіх осіб-1-8: не з`явились
розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/3751/23 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063)
до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” (пр. Праці, буд. 6, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100)
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Бердянська міська рада (пл. Єдності, буд. 2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100)
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГОІНВЕСТПРОЕКТ” (м. Харків, вул. Шевченка, б.146, оф. № 39)
третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренегро” (вул. Кирилівська, 85, м. Київ)
третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (м. Київ, вул. Сімї Бородських, 19)
третя особа-6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “УКРЕНЕРГО” (м. Київ, вул. С. Петлюра, 25)
про стягнення 2425095,20 грн.
ВСТАНОВИВ: 

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача 
20.12.2023 до Господарського суду Запорізької області через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява (вих. № б/н від 20.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” про стягнення 7162892,62 грн. заборгованості. 
Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у частині здійснення розрахунків за спожиту/використану електричну енергію за період: квітень-грудень 2022, січень-квітень 2023. 
12.03.2024 через систему “Електронний суд” надійшла відповідь на відзив. Наполягав на постачанні електроенергії відповідачу у спірний період. Відповідач станом на 01.03.2022 та станом на 21.03.2022 не перебував на постачанні електроенергії постачальником «останньої надії».
25.02.2026 через систему “Електронний суд” надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування заяви зазначено, що від оператора системи розподілу АТ “Запоріжжяобленерго” на адресу Товариства надійшли дані щодо проведення коригуваннями обсягу спожитої електричної енергії споживачів Товариства, у тому числі й по КНП БМР “БЕРДЯНСЬКЕ ТМО” у розмірі 851126 кВт*год за період: липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2022, січень, лютий, березень 2023, що у грошовому вимірі становить 4737797,42 грн. У зв`язку з проведеним коригуванням ОСР, за відповідачем залишилася заборгованість за період: березень, квітень, травень, червень, жовтень 2022 та квітень 2023 у кількості 503927 кВт*год, що у грошовому еквіваленті становить 2425095,20 грн., яку просив стягнути з відповідача. Також у заяві викладено клопотання про повернення позивачу з державного бюджету частини сплаченого судового збору у розмірі 71066,96 грн. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача 
07.03.2024 надійшов відзив, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Заява-приєднання відповідачем до договору, що покладений у підставу позову, не складалася. Станом на 21.03.2022 відповідач перебував у договірних відносинах щодо постачання електричної енергії з ТОВ “Енергоінвестпроект”, діяв договір № 23/2Т від 17.01.222. Згідно листа ТОВ “Енергоінвестпроект” від 01.03.2022, останнє повідомило відповідача про припинення поставки електроенергії у зв`язку з військовою агресією проти України. У подальшому ТОВ “Енергоінвестпроект” листом від 04.03.2022 повідомило, що ним здійснюється планування, закупівля та постачання електроенергії, був надісланий акт прийому-передачі № 06/02 та рахунок від 07.03.2022 на суму 467620,64 грн. Листом від 21.03.2022 повідомлено, що відповідача буде переведено на постачальника «останньої надії» ДПЗЕД «Укрінтеренерго». Через військову агресію російської федерації, КНП Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” перебуває у тимчасовій окупації, не здійснює свою діяльність за місцем розташування об`єктів у тимчасово окупованому Бердянську, як наслідок, не споживає електричну енергію. Зазначає, що не має можливості споживати поставлену електричну енергію, знімати показники з лічильників, контролювати стан надання таких послуг, тощо. Позивачем не доведено фактичного отримання електроенергії саме відповідачем через відсутність можливості доступу до окупованого підприємства.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
3. Пояснення третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача щодо позову та відзиву 
У поясненнях зазначено, що з 01.01.2019 відповідач приєднався до публічного договору № 57 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Листом від 11.08.2023 позивачу було надано інформацію щодо споживання електроенергії відповідачем та спожитого обсягу електроенергії – 1355053 кВт/год у період із березня 2022 по квітень 2023. Звернуто увагу, що у тексті позовної заяви неправильно вказаний період, за який розраховано обсяг спожитої електроенергії, оскільки розрахунок необхідно проводити з березня 2022. При цьому, зазначені обсяги спожитої електроенергії 1355053 кВт/год відповідають заявленим у позовній заяві. Оскільки у листопаді 2022 були відсутні підстави вносити непідтверджені і необґрунтовані покази лічильника, при нарахуванні обсягів розподіленої електроенергії Товариство керувалося п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022, п.п. 8.6.9, 8.6.11 ККОЕЕ, положеннями договору, тобто за середньодобовим споживанням аналогічного періоду минулого року. 
17.03.2026 через систему «Електронний суд» надійшло пояснення. Підтверджено коригування обсягу спожитої електричної енергії за період: березень – жовтень 2022 та квітень 2023 у кількості 503927 кВт/год по точкам обліку відповідача.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
4. Пояснення третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача щодо позову та відзиву 
Пояснення не надійшло.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
5. Пояснення третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача щодо позову та відзиву 
29.04.2024 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення щодо позову та відзиву. Між відповідачем та ТОВ “Енергоінвестпроект” був укладений договір № 23/2Т про постачання електроенергії споживачу від 17.01.2022. 24.04.2022 на електронну адресу відповідача була направлено повідомлення про настання форс-мажорних обставин (введення на території України воєнного стану). Про припинення постачання електроенергії з 21.03.2022 було повідомлено відповідача, постачальника «останньої надії» ДПЗЕД «Укрінтеренерго» та ПАТ “Запоріжжяобленерго” листом від 01.03.2022. Від ПАТ “Запоріжжяобленерго” 07.04.2022 було отримано лист, згідно якого відповідачем у березні 2022 було спожито 131001 кВт/год електроенергії. На підставі цих даних було сформовано акт приймання-передачі електроенергії № 06/03, який разом із рахунком було надіслано відповідачу електронною поштою. Вказаний рахунок за березень 2022 був оплачений відповідачем у повному обсязі. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
6. Пояснення третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача щодо позову та відзиву 
14.05.2024 через систему «Електронний суд» надійшло пояснення. У повідомленнях оператора системи розподілу - ПАТ “Запоріжжяобленерго” про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗЕД «Укрінтеренерго» у період: квітень-грудень 2022 та січень-квітень 2023, відповідач відсутній. Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин відповідач не споживав електроенергію у ДПЗЕД «Укрінтеренерго» як постачальника «останньої надії».
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
7. Пояснення третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача щодо позову та відзиву 
07.05.2024 надійшло пояснення щодо позовної заяви. З 27.02.2022 м. Бердянськ Запорізької області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією України території. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. Запропоновано при розгляді справи врахувати правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
8. Пояснення третьої особи-6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача щодо позову та відзиву 
Пояснення не надійшло.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
9. Процесуальні питання, вирішені судом 
Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3751/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.12.2023 суддею Ярешко О.В. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3751/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.01.2024. На підставі ст. 50 ГПК України, за клопотанням позивача, оскільки рішення суду у справі може вплинути на права та обов`язки ПАТ “Запоріжжяобленерго”, як адміністратора комерційного обліку, суд залучив вказану особу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. З власної ініціативи суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Бердянську міську раду - засновника відповідача, оскільки рішення суду у справі може вплинути на права та обов`язки цієї особи.
Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” є: пр. Праці, буд. 6, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100; місцезнаходженням третьої особи - Бердянської міської ради є: пл. Єдності, буд. 2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100.
Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 “Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією”, який був чинним на момент відкриття провадження у справі, Бердянська міська територіальна громада Бердянського району Запорізької області тимчасово окупована Російською Федерацією. 
Поштові відділення, які розташовані на даній території, тимчасово не працюють.
Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території”, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи наведені приписи законодавства, відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету, відповідач про судовий розгляд справи та призначення підготовчого засідання повідомлений шляхом розміщення 26.12.2023 відповідного оголошення на сайті Судової влади України.
Ухвалою суду від 16.01.2024, за клопотанням третьої особи-2, на підставі ст. 119 ГПК України, продовжено Бердянській міській військової адміністрації Бердянського району Запорізької області встановлений судом процесуальний строк для подання пояснення щодо позову. 
Ухвалою від 23.01.2024, у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи-2, підготовче засідання відкладено на 22.02.2024.
Ухвалою суду від 22.02.2024, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, з власної ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів – до 25.03.2024 включно, підготовче засідання відкладено на 21.03.2024. За клопотанням відповідача на підставі ст. 119 ГПК України продовжено відповідачу строк до 04.03.2024 включно для подання відзиву. У задоволені клопотання ПАТ “Запоріжжяобленерго” про витребування доказів відмовлено. Зобов`язано позивача у строк до 11.03.2024 надати (витребувано) докази направлення відповідачу актів приймання-передачі та рахунків на оплату за спірний період.
Ухвалою суду від 21.03.2024, на підставі ст. 50 ГПК України, з власної ініціативи суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект” (третя особа-3) та Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності “Укрінтеренегро” (третя особа-4). На підставі ст. 50 ГПК України, за клопотанням позивача та ПАТ “Запоріжжяобленерго” залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (третя особа-5) та Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” (третя особа-6). Продовжено строк підготовчого провадження у справі відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Підготовче засідання відкладено на 18.04.2024.
Ухвалою суду від 18.04.2024 зупинено провадження у справі № 908/3751/23 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку. Зобов`язано учасників справи повідомити господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 908/3751/23, у п`ятиденний строк із дня їх усунення. За клопотанням, на підставі ст. 119 ГПК України, продовжено до 29.04.2024 строк на подання письмових пояснень третій особі-3 ТОВ “Енергоінвестпроект”.
Як встановлено судом, постановою Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 залишено без змін постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23.
Ухвалою суду від 19.11.2025 провадження у справі № 908/3751/23 поновлено, підготовче засідання призначено на 20.01.2026. 
Ухвалою суду від 20.01.2026 змінено найменування третьої особи-1 з Публічного акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” на Акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”, підготовче засідання відкладено на 17.02.2026. 
17.02.2026 через систему “Електронний суд” надійшла заява про закриття провадження у частині та повернення судового збору. Зазначено, що на дату подання цієї заяви від АТ «Запоріжжяобленерго» були отриманні листи щодо здійснення коригування по споживачам Товариства, у тому числі й по відповідачу за період: липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022, січень, лютий, березень 2023 року. Позивачем було проведено аналіз наданих АТ «Запоріжжяобленерго» даних щодо коригування обсягу електричної енергії та здійснено новий розрахунок по відповідачу. Так, наразі здійснено коригування спожитого обсягу електричної енергії по відповідачу на 851126 кВт*год за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022, січень, лютий, березень 2023 року, що у грошовому еквіваленті становить 4737797,42 грн. Таким чином вважає, що спір щодо цієї суми відсутній, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі у цій частині та повернути судовий збір у розмірі 71066,96 грн. 
У підготовчому засіданні 17.02.2026 представник позивача заявив усне клопотання про залишення заяви про закриття провадження у частині та повернення судового збору без розгляду у зв`язку з підготовкою заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Враховуючи клопотання позивача, заява про закриття провадження у частині та повернення судового збору залишена судом без розгляду.
Ухвалою суду від 17.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ “Запоріжжяелектропостачання” та АТ “Запоріжжяобленерго” про зупинення провадження у справі № 908/3751/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23, у зв`язку з його процесуальною необґрунтованістю, оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 280/5808/23 вказану справу повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. Підготовче засідання відкладено на 03.03.2026 за клопотанням позивача та третьої особи-2. 
У зв`язку з перебуванням судді Ярешко О.В. з 26.02.2026 по 03.03.2026 включно на лікарняному, підготовче судове засідання призначено на 17.03.2026.
Ухвалою суду від 17.03.2026 прийнято до розгляду заяву ТОВ “Запоріжжяелектропостачання” про зменшення розміру позовних вимог. Закрито підготовче провадження у справі № 908/3751/23. Справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні 14.04.2026.
У судове засідання з розгляду справи по суті 14.04.2026 з`явився представник позивача. Представники відповідача та третіх осіб-1-6 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, шляхом доставлення ухвали до зареєстрованих електронних кабінетів. Представниками третіх осіб-4, 5 у поясненнях, що надійшли до суду, були викладені клопотання про розгляд справи за відсутності представників, які судом задоволені. 
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
У судовому засіданні 14.04.2026 судом справу розглянуто по суті, підписано та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
10. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують 
17.01.2022 між Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергоінвестпроект” (постачальник) було укладеного договір № 23/2Т про постачання електричної енергії споживачу, згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача. 
Листом від 01.03.2022 вих. № 245 ТОВ “Енергоінвестпроект” повідомило відповідача, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, про неможливість виконання умов договору № 23/2Т від 17.01.2022 з 21.03.2022. Зазначено, що на виконання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії повідомлено споживача, ОСР ПАТ “Запоріжжяобленерго” та ДПЗЕД “Укрінтеренерго” – постачальника “останньої надії” про те, що ТОВ “Енергоінвестпроект” припиняє постачання електроенергії вказаному споживачу з 21.03.2022.
Листом від 04.03.2022 вих. № 268 ТОВ “Енергоінвестпроект” надіслано відповідачу акт № 06/02 приймання-передачі до договору № 23/2Т від 17.01.2022 та рахунок-фактуру № СФ-0000151 від 07.03.2022 щодо оплати поставленої у лютому 2022 електроенергії у сумі 467620,64 грн. 
Як зазначено ТОВ “Енергоінвестпроект” у письмовому поясненні, від ПАТ “Запоріжжяобленерго” 07.04.2022 було отримано лист, згідно якого відповідачем у березні 2022 було спожито 131001 кВт/год електроенергії. 
У матеріалах справи наявна інформація щодо споживання Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради “Бердянське територіальне медичне об`єднання” електроенергії в обсязі 131001 кВт/год.
ТОВ “Енергоінвестпроект” були сформовані акт № 06/03 приймання-передачі до договору від 17.01.2022 № 23/2Т та рахунок-фактуру № СФ-0000216 від 06.04.2022 на суму 624712,98 грн. щодо спожитої електроенергії у березні 2022, які, як зазначено ТОВ “Енергоінвестпроект”, були надіслані відповідачу електронною поштою, рахунок за березень 2022 був оплачений відповідачем у повному обсязі. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” (позивач у справі) є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії”, та починаючи з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.
Відповідно до п. 7 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг “Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії” (редакція станом на 01.01.2019), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 
Текст публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг було розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ “Запоріжжяелектропостачання”.
11.04.2022 позивачу від ПАТ “Запоріжжяобленерго” надійшов лист від 06.04.2022 вих. № 007-72/1996, яким повідомлено про тимчасове переведення споживача (відповідача) на постачання електричної енергії з ресурсу постачальника універсальних послуг з 21.03.2022 у зв`язку з неможливістю продовження своїх зобов`язань іншими електропостачальниками відповідно до умов договору в частині постачання електричної енергії споживачам через настання форс-мажорних обставин, а саме: введення воєнного стану в Україні та у відповідності до Наказу № 104 від 04.03.2022 Міністерства енергетики України.
У зв`язку з наведеним, позивач стверджував про укладення між ним та відповідачем публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.03.2022, який розміщений на офіційному сайті ПАТ “Запоріжжяелектропостачання”.
Як визначено пунктом 2.1 цього договору, постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 2.2 договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.
Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.
Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника, згідно п.п. 5.6, 5.7 договору, має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування з зазначенням порядку її формування, та має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. 
Відповідно до п.п. 5.8, 5.9, 5.10, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. 
Споживач, згідно пп. 6.2.1 п. 6.2, зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. 
Згідно Комерційної пропозиції «Універсальна» (додаток № 3 до договору), розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить 1 місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 робочих днів після закінчення розрахунковому періоду на підставі самостійно отриманого споживачем у постачальника рахунка. У разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строки, передбачені умовами даного розділу. Послуга надається у межах Запорізької області та електричних мереж операторів системи розподілу: ПАТ «Запоріжжяобленерго», АТ «Укрзалізниця».
Як слідує з матеріалів цієї справи, позивачем були сформовані відповідачу рахунки на оплату за період із квітня 2022 по червень 2023 включно на загальну суму 7162892,62 грн. (за травень та липень 2023 рахунки виписані на суму 0,00 грн.), а також акти прийняття-передавання товарної продукції за договором про постачання електричної енергії споживачу № 57 від 21.03.2022 за період із квітня 2022 по квітень 2023 включно. У рахунку та акті від 31.07.2022 за липень 2022 також вказано обсяг електроенергії за березень 2022 – 612 кВт/год.
Вказані акти та рахунки були надіслані на електронну пошту відповідача.
18.08.2022 відповідач надіслав на електронну пошту позивача лист, яким підтвердив отримання рахунку на оплату за липень. Зауважив, що попередні рахунки йому не надсилалися, заперечив існування договору № 57 віл 21.03.2022. Не заперечив щодо сплати боргу, для оплати якого необхідний повний пакет документів для реєстрації в Державній казначейській службі України Запорізької області.
У матеріалах справи наявна копія листа ПАТ “Запоріжжяобленерго” від 11.08.2023 вих. № 007-66/4206 щодо здійснення ТОВ “Запоріжжяелектропостачання” постачання електричної енергії споживачу КНП БМР “Беряднське ТМО” у розрахункових періодах з 21.03.2022 по 31.07.2023, яким підтверджено постачання відповідачу електроенергії по його об`єктах в обсягах, що вказані у рахунках та актах.
21.09.2023 позивач надіслав на електронну пошту відповідача вимогу від 20.09.2023 № 293/53 щодо сплати заборгованості у сумі 7162892,62 грн. 
АТ “Запоріжжяобленерго” надано до матеріалів справи детальний розрахунок нарахування обсягу споживання відповідача за період із 21.03.2022 по 30.04.2023, з якого слідує, що за березень – жовтень 2022 обсяг електроенергії визначався на підставі актів про спожиту електроенергію, з листопада 2022 обсяг електроенергії визначався за середньодобовим споживанням аналогічного періоду минулого року. 
Як зазначив позивач, на підставі листів АТ “Запоріжжяобленерго” щодо здійснення коригування по споживачам Товариства, у тому числі й по по відповідачу, було здійснено коригування спожитої відповідачем електроенергії за період: липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022, січень, лютий, березень 2023, згідно якого обсяг спожитої електроенергії склав 503927 кВт/год на суму 2425095,20 грн.
Згідно доданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунку суми боргу, споживання відповідачем електроенергії було здійснено в обсягах: березень 2022 – 612 кВт/год на суму 3001,21 грн., квітень 2022 – 165948 кВт/год на суму 745682,69 грн., травень 2022 – 77400 кВт/год на суму 296002,99 грн., червень 2022 – 74261 кВт/год на суму 326972,38 грн., липень – вересень 2022 – 0 кВт/год, жовтень 2022 – 105758 кВт/год на суму 573774,80 грн., листопад – грудень 2022, січень – березень 2022 – 0 кВт/год, квітень 2023 – 79948 кВт/год на суму 479661,13 грн., всього на загальну суму 2425095,20 грн.
11. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Згідно із статтею 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Постачальник універсальних послуг зобов`язаний: 2) надавати універсальні послуги в установленому законодавством порядку. 
Згідно п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (тут і надалі - ПРРЕЕ у редакції станом на 21.03.2022), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.
Наказом Міністерства енергетики України від 04.03.2022 № 104 визначено тимчасово на період дії воєнного стану в Україні та впродовж 30 днів після завершення воєнного стану, що споживачі електричної енергії, які станом на 01 березня 2022 року не перебували на постачанні постачальником "останньої надії" та яким припиняється постачання електричної енергії поточним постачальником, переводяться на постачання до електропостачальника, на якого покладено спеціальні обов`язки постачальника універсальних послуг. Електропостачальнику, на якого покладено спеціальні обов`язки постачальника універсальних послуг, здійснювати постачання електричної енергії такому споживачу з дня, наступного за днем припинення постачання попереднім постачальником. Переведення споживача на постачальника універсальних послуг здійснює оператор системи розподілу шляхом зміни записів в реєстрах точок комерційного обліку постачальників електричної енергії.
ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є постачальником електричної енергії на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої Постановою НКРЕКП від 31.07.2018 № 807 та постачальником універсальної послуги на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018. 
Пунктом 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено право електропостачальників на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію. 
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 цього Закону України, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (пункт 4.8 ПРРЕЕ).
Відповідно п. 4.3 вказаних Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Згідно п.п. 4.12, 4.13 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. 
Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19 ПРРЕЕ).
Згідно з положеннями п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, до запуску електронної платформи DataHub адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
Так, на даний час саме оператори системи розподілу забезпечують комерційний облік електроенергії, тобто визначають обсяги відпущеної електричної енергії за розрахунковий період для кожного споживача.
Таким чином, оператор системи розподілу (далі - ОСР) надає позивачу, як електропостачальнику, дані щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами позивача, а позивач, у свою чергу, на підставі отриманих від ОСР даних щодо обсягів споживання електричної енергії здійснює нарахування грошових коштів до сплати за спожиту електричну енергію.
Оскільки електроустановки відповідача приєднані до мереж Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", це свідчить про те, що АТ "Запоріжжяобленерго" одночасно виконує функції оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку для вказаного споживача.
Саме оператори системи розподілу забезпечують комерційний облік електроенергії, тобто визначають обсяги відпущеної електричної енергії за розрахунковий період для кожного споживача.
Місцезнаходженням об`єктів відповідача, куди, за твердженням позивача та АТ "Запоріжжяобленерго", поставлялася електрична енергія у спірний період, є місто Бердянськ, Бердянський район, Запорізька область.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, датою тимчасової окупації Бердянської міської територіальної громади Бердянського району Запорізької області (місцезнаходження відповідача) визначено 27.02.2022.
Така дата була визначена й у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022.
Як визначено частинами 1, 2 ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті. Переміщення товарів, маркування (етикетування) яких свідчить про вироблення таких товарів на тимчасово окупованій території, забороняється, крім речей, які віднесені до особистих речей, що переміщуються у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі відповідно до частин третьої та четвертої цієї статті. Контроль в`їзду-виїзду з метою виявлення, запобігання переміщенню товарів на тимчасово окуповану територію та з такої території в межах контрольних пунктів в`їзду-виїзду, а також поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду проводять уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України.
Суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції про захист прав і основних свобод людини (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 (провадження № 11-1206апп19, пункт 80), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21, пункт 42), від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19 (провадження №14-212цс21). Тлумачення законодавства судам слід здійснювати системно, враховувати правову природу спірних відносин, загальну спрямованість законодавства та права України в цілому, а результат тлумачення законодавства має бути розумним та справедливим (пункт 6 статті 3 ЦК України). Зокрема, законодавство слід тлумачити у відповідності з розумними цілями регулювання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20 (провадження № 12-33гс22, пункт 7.33).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі.
Об`єднана палата зазначила: «У справі № 908/1162/23, як і у справі № 910/9680/23 (від висновків Верховного Суду в якій пропонується відступити), йдеться про діяльність, що підпадає під ознаки, наведені у частині другій статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; окрім того, в обох справах йдеться про території, окуповані з лютого 2022, за відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24 лютого 2022. Тобто правовідносини у цих справах є подібними за критерієм здійснення господарської діяльності на тимчасово окупованій території і доводи касаційної скарги ґрунтуються на застосуванні тих самих приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Предметом розгляду Об`єднаною палатою було питання застосування частини 2 статті 13 та частини 2 статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період із лютого 2022 по грудень 2022, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові без змін, зокрема дійшов висновку, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Однак, у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, у постанові у справі № 908/1162/23 Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі № 910/9680/23 про поширення положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Суд враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23 відповідно до положень ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України. 
Стаття 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, учасницею якої є Україна (дата набрання чинності для України – 24.08.1991), встановлює, що територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). 
Нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Згідно абзацу першого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Частиною ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції станом на 21.03.2022) визначено: здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у період часу з 21.03.2022 (дата, за твердженням позивача, з якої між сторонами укладено договір) місцезнаходженням відповідача була наступна адреса: Україна, 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Праці, буд. 6. 
За визначенням статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Згідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Отже, на момент дати укладення договору від 21.03.2022 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, місцезнаходженням відповідача та його податковою адресою була тимчасова окупована територія України.
Враховуючи наведені приписи законодавства, суд приходить до висновків: 
- оскільки окупація території місцезнаходження відповідача з 27.02.2022 є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також положення ст. 13-1 Закону № 1207-VII, позивач у даний період (із 21.03.2022) не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання на окуповану територію товарів і послуг, у тому числі електричної енергії; 
- договір від 21.03.2022 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що покладений позивачем у підставу позову, та за яким, за твердженням позивача, виникла заборгованість у сумі 2425095,20 грн., є нікчемним у силу ч. 2 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» . Тобто, розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що у ньому закріплені.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на таке.
АТ “Запоріжжяобленерго”, як оператор системи розподілу, позов підтримував та стверджував про фактичне постачання електроенергії відповідачу.
Разом з тим, у матеріалах справи наявний лист від 21.04.2023 вих. № 4116/20.5/7-23 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, наданий позивачем, що адресований АТ “Запоріжжяобленерго” на його звернення. Як зазначено у листі, у зв`язку з перебуванням певних територій у тимчасовій окупації (ОСР не контролює власні електромережі на час окупації), ОСР не має можливості відстежувати обсяги надходження електроенергії до мереж розподілу, а також, оскільки неможливо визначити від чиїх мереж здійснюється розподіл та куди надходить вироблена електроенергія під час окупації території, покази по об`єктах споживачів, розташованих на окупованих територіях, як щодо споживання, так і щодо генерації, мають прийматися рівними нулю. Таким чином, вирішення питання щодо нарахувань та розрахунків за електричну енергію, зокрема, за спожиту та вироблену генеруючи ми установками споживачів, які знаходяться на окупованій території, має бути вирішено після де окупації території, на якій розташовані приватні домогосподарства споживачів. 
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: 1) у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, розподілу малими системами розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії, агрегації. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (стс. 1, 2, 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Лист НКРЕКП від 21.04.2023 вих. № 4116/20.5/7-23 не є рішенням Регулятора у розумінні вказаного Закону, разом з тим роз`яснює оператору системи передачі його дії щодо споживачів, які розташовані та тимчасово окупованій території України. Як слідує з цього листа, ОСР не контролює власні електромережі на час окупації та не має можливості відстежувати обсяги надходження електроенергії до мереж розподілу, неможливо визначити куди надходить вироблена електроенергія під час окупації території.
Таким чином, у задоволенні позову про стягнення з відповідача 2425095,20 грн. заборгованості за електроенергію судом відмовляється.
12. Судові витрати 
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір у сумі 29101,15 грн. покладається на позивача.
Згідно п. 1 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 вказаного Закону).
Позивачем було зменшено розмір позовних вимог та заявлено клопотання про повернення з державного бюджету судового збору у розмірі 71066,96 грн.
У зв`язку зі зменшенням позивачем розміру позовних вимог, сума 56853,56 грн. підлягаю поверненню позивачу з Державного бюджету України ухвалою суду.
Відтак, клопотання задовольняється судом частково.
При зверненні до господарського суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», а саме: без застосування коефіцієнту 0,8.
Отже, позивачем був сплачений судовий збір на суму 21488,68 грн. більше, ніж встановлено цим Законом. Вказана сума підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд
ВИРІШИВ: 

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Постановити ухвалу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” з Державного бюджету України 56853,56 грн. судового збору.
Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано – 22 квітня 2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко