Справа № 456/217/26
Провадження № 3/456/314/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

21 квітня 2026 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.
01.01.2026 об 11:27 год. в с. Добрівляни Стрийського району по вул. Довга водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21140 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку із застосуванням газоаналізатора алкотест драгер на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .
Частина 1 статті 130 КУпАП – керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правова позиція сторони захисту.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Доарме В.С. та ОСОБА_1 заперечили його вину у вчиненні правопорушення, пояснили, що причина зупинки транспортного засобу є безпідставною, оскільки транспортний засіб було зупинено в населеному пункті Добрівляни, де увімкнення ближнього світла фар не вимагається Правилами дорожнього руху. Вказана працівниками поліції ознака сп`яніння почервоніння очей, не є ознакою алкогольного сп`яніння. Поліцейськими не було поставлено вимоги водієві щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а було наведено лише пропозицію, права роз`яснено при оголошенні змісту протоколу, а не перед цим.
Також, захисником ОСОБА_1 адвокатом Доарме В.С. подано письмове клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивоване тим, що матеріали справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КпАП України. Жодної із ознак алкогольного сп`яніння, зазначеної у Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, працівниками поліції ОСОБА_1 названо не було, а зазначене працівником поліції С.Андріяшним почервоніння очей не є ознакою алкогольного сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Але з доданого відео вбачається, що працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 на ці ознаки не вказують, а вказують йому на зовсім інші явні ознаки алкогольного сп`яніння, які згідно чинного законодавства не є ознаками алкогольного сп`яніння. Працівники поліції формулювали лише пропозиції ОСОБА_1 пройти медичний огляд, від якої кожна особа, згідно постанови Чернігівського апеляційного суду у справі № 734/4322/23 від 01 липня 2024 року та аналізу чинного законодавства, має повне право відмовитися і не виконувати її без правових наслідків. Про це свідчить аналіз відеозаписів, досліджених в судовому засіданні. По даній справі була пропозиція альтернативних варіантів щодо проходження медичного огляду, а не вимога поліцейських пройти ОСОБА_1 освідчення на стан сп`яніння, за що адміністративна відповідальність не настає. З відео видно, що ніхто з працівників поліції ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я не виписував і не надавав.
Показання свідків в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_2 , який працює інспектором Стрийського РУП ГУНП у Львівській області повідомив, що в січні на новий рік здійснював патрулювання в м. Стрий та Стрийському районі. Поза населеним пунктом було зупинено автомобіль, який рухався без увімкненого ближнього світла фар. В ході спілкування із водієм виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано водієві пройти огляд, на що останній відмовився. Після перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля щодо зупинки т.з. ВАЗ 21140 н.з. НОМЕР_1 , зазначив, що транспортний засіб було зупинено в межах населеного пункту. Вважає, що водієві було висловлено саме вимогу пройти огляд, виявлені ознаки сп`яніння не пригадує. 
Свідок ОСОБА_3 , який працює інспектором Стрийського РУП ГУНП у Львівській області повідомив, що 01.01.2026 до обіду між населеними пунктами Добрівляни та Стрий було зупинено транспортний засіб сірого кольору під керуванням ОСОБА_1 , який рухався поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Після перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля щодо зупинки т.з. ВАЗ 21140 н.з. НОМЕР_1 , зазначив, що транспортний засіб було зупинено в межах населеного пункту.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2026 об 11:27 год. в с. Добрівляни Стрийського району по вул. Довга водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21140 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку із застосуванням газоаналізатора алкотест драгер на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556383 від 01.01.2026, з якого вбачається, що 01.01.2026 об 11:27 год. в с. Добрівляни Стрийського району по вул. Довга водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21140 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку із застосуванням газоаналізатора алкотест драгер на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с. 2/;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2026 року, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6820 /а.с.3/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 в КНП Стрийська ЦРЛ не проводився, у зв`язку із відмовою /а.с.4/;
- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Сенька В.П. від 01.01.2026, з якого вбачається, що під час патрулювання в Стрийському районі с. Добрівляни о 11 год. 27 хв. було зупинено автомобіль ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого їхав поза населеним пунктом не включивши світло фар ближнього світла. Під час спілкування із водієм ОСОБА_4 було чути запах алкоголю з порожнини рота, також було почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в медичному закладі, на що водій відмовився /а.с. 5/;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом з реєстратора службового автомобіля поліцейських, на якому зафіксовано, що об 11:26 год. на зустріч поліцейському автомобілю рухається автомобіль ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 /а.с. 6, відео файл «FILE20190101-112521-000089.MP4»/;
- долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейських /а.с. 6/, оглянутими в судовому засіданні, з яких вбачається, наступне:
На відеофайлі «0000000_078268_20260101112657_0006.MP4» зафіксовано, що поліцейський підходить до місця водія автомобіля ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 об 11:27 год., в подальшому водій ОСОБА_4 виходить із автомобіля, показує поліцейському вміст багажного відділення транспортного засобу та спілкується із працівниками поліції, однак через сторонній шум, зміст розмови незрозумілий; об 11:29:22 год. поліцейський запитує ОСОБА_1 : «Драгер продуваєте?», на що він відповідає: «Я думаю, що так». Далі поліцейський запитує водія чи він щось вживав, на що він відповідає: «Та де?», після цього працівник поліції надає йому мундштук. Об 13:30:00 год. ОСОБА_1 запитує поліцейського: «Може не будем дути?», на що поліцейський йому повідомляє, що якщо він впевнений, що вчора нічого не було, то продув і все, але якщо відчуває грішок за собою то нехай каже як є. У відповідь ОСОБА_1 повідомляє: «Та 20 грам вчора випили, хлопці, всі ми люди, не без того». Далі поліцейський говорить, що видно по його стану, що в нього є почервоніння очей, на що водій його перебиває намагаючись щось сказати. Об 11:30:58 поліцейські говорять: «Ми вас ні до чого не змушуємо, ніхто вас не відговорює, у нас є явні ознаки вважати, що ви перебуваєте в стані алкогольного сп`яніння, для того щоб то підтвердити або спростувати ми як працівники поліції зобов`язані вам на місці зупинки транспортного засобу запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з метою підтвердження його або спростування. Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, так як ви перебуваєте в статусі водія, особа може відмовитись, але це буде автоматично рахуватись, що ви перебуваєте в стані алкогольного сп`яніння». Об 11:33:28 поліцейський говорить: «Юрійович ще раз повторюю», на що ОСОБА_1 відповідає: «Відмовляюсь дути». Після цього поліцейський говорить: «Якщо відмовляєтесь дути – можемо прослідувати в лікувальний заклад». Об 11:33:59 працівник поліції запитує водія чи він проходить огляд чи ні, на що він відповідає, що відмовляється. Після цього поліцейський йому повідомляє, що відносно нього буде складено протокол, скеровано до суду та про припинення відео.
На відеофайлі «0000000_078268_20260101115537_0009.MP4» зафіксовано момент оголошення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення його прав та вручення йому протоколу.
Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Зокрема, цією статтею визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Спростування доводів сторони захисту.
Спростовуючи доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд зауважує таке.

Щодо твердження захисника про відсутність причин зупинки транспортного засобу, то суд вважає таке обґрунтованим. Так, з відеозапису з реєстратора службового автомобіля поліцейських вбачається, що автомобіль ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 01.01.2026 об 11:26 год. рухався в межах населеного пункту Добрівляни, а тому вимоги Правил дорожнього руху щодо ввімкнення денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар поза населеними пунктами, передбачені пунктом 9.8 ПДР порушені не були.
Однак, причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначеною нормою не поставлено у залежність виконання обов`язку з проходження медичного огляду від наявності інших порушень ПДР.
Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. 
Судом враховується, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає, зокрема, у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. Варто відзначити, що факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписами з реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, не заперечується і ОСОБА_1 . Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі підтверджений, зокрема, відеозаписом із нагрудної відео камери поліцейського.
Аргументи захисника про те, що письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я поліцейський не виписував і не надавав є необґрунтованим оскільки в час, зазначений в направленні (11 год. 40 хв. 01.01.2026) відеозапис припинявся. При цьому, вказаний доказ зазначений в графі 11 протоколу про адміністративне правопорушення. Також, дана обставина не впливає на наявність складу правопорушення в даному випадку, оскільки відмова від огляду зафіксована на відеозаписі. 
Щодо аргументу захисника про те, що вказана працівниками поліції ознака сп`яніння почервоніння очей, не є ознакою алкогольного сп`яніння суд враховує наступне. 
Пунктом 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з положеннями Інструкції почервоніння очей дійсно не є ознакою алкогольного сп`яніння.
Однак, з оглянутих судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що об 13:30:33 год поліцейський говорить, що видно по його стану, що в нього є почервоніння очей, на що водій його перебиває намагаючись щось сказати, тобто працівник поліції не зміг озвучити інші ознаки, оскільки ОСОБА_1 його перебив.
В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556383 від 01.01.2026 зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, що відповідає ознакам, визначеним Інструкцією. З даним протоколом ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис у такому, при цьому жодних зауважень не навів. В графі 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначив лише: «Алкоголь не вживав».
Аналогічно, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2026 року та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають Інструкції.
Щодо доводів сторони захисту про те, що працівники поліції формулювали лише пропозиції ОСОБА_1 пройти медичний огляд, а не вимоги, то суд вважає такі необґрунтованими зважаючи на наступне.
З відеозаписів вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від чого він відмовився. При цьому, поліцейські роз`яснили йому, що відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху «особа може відмовитись, але це буде автоматично рахуватись, що ви перебуваєте в стані алкогольного сп`яніння», та в подальшому, після відмови повідомлено, що відносно нього буде складено протокол.
Таким чином, поліцейські не просто повідомили про наявність у водія альтернативних варіантів поведінки, а й про те, що у випадку відмови від проходження огляду настануть негативні наслідки у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Більше того, відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з положеннями п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Отже, ОСОБА_1 як водій транспортного засобу та учасник дорожнього руху зобов`язаний знати вимоги ПДР, в тому числі і п. 2.5 таких.
Також, згідно визначення, наведеного в Великому тлумачному словнику сучасної української мови, вимога – це побажання, прохання, висловлене так, що не при пускає заперечень. 
Враховуючи, що працівниками поліції було висловлено пропозицію щодо проходження огляду ОСОБА_1 з посиланням на положення п. 2.5 ПДР, яким передбачено обов`язок особи на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, роз`яснено наслідки відмови щодо такої пропозиції, суддя вважає, що в даному випадку поліцейським було висловлено саме вимогу, яку ОСОБА_1 не виконав та від проходження огляду відмовився.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, спростовується його підписом, наявним у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. 
Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Суд розцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника про невинуватість, як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту судом не аналізуються та не спростовуються, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не впливають.
Висновки суду.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладення стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстави для стягнення судового збору.
Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Доарме В.С. про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300?2, 300?3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови проголошений о 10:00 год. 24 квітня 2026 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Суддя О. Ю. Писарев