Справа № 438/666/26 
Провадження № 1-кп/438/81/2026 

В И Р О К
іменем України

27 квітня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області 
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026142100000026 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 квітня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав, Львівської області, громадянина України, непрацевлаштованого, з середньою спеціальною освітою,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, не депутата, не адвоката, інваліда 3 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, 

встановив:

До Бориславського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026142100000026 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 квітня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України, разом ізклопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Ухвалою суду від 24 квітня 2026 року за клопотанням прокурора вказаний обвинувальний акт призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.
Суд, перевіривши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження, встановив, що 5 квітня 2026 року близько 18:10 ОСОБА_3 ,перебуваючи неподалік будинку № 31 на вулиці Зеленій у місті Борислав, Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку із своєю знайомою ОСОБА_4 , в ході якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_3 перебуваючи навпроти ОСОБА_4 , умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, в результаті чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, яке по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Дії  ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
З обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України, згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєних ним кримінальних правопорушень, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченим частиною 1 статті 394 КПК України, і у присутності захисника ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву про те, що не заперечує проти спрощеного порядку розгляду, згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєних кримінальних правопорушень та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, обмежившись у відповідності до вимог частини 2 статті 382 КПК України зазначенням у вироку встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3  у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.
Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3  відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3  відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3  покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3  до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, не працює, інвалід 3 групи, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах, встановленої частиною 1 стаття 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ оптичний носій диск DVD-R із відеозаписами з нагрудної камери військовослужбовців НГУ - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6