ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/994/26 Справа № 205/5247/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Яценко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
Парохненка С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Парохненка С.Є., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1  на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до постанови Новокодацького районного суду м. Дніпра від 17.02.2026 року судом встановлено, що 18.03.2025 року о 21 год. 15 хв. у м. Дніпро, вул. Ударників, 54, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився.
Постановою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Захисник Парохненко С.Є., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- відеозапис не містить об`єктивних ознак, які б свідчили про наявність у особи наркотичного сп`яніння;
- з наявних відеофрагментів зафіксовано розмову працівників поліції, зміст якої свідчить про попереднє узгодження між ними способу доставлення до ТЦК шляхом складання протоколу за ст.130 КУпАП (21:37:30);
- попри відсторонення водія від керування транспортним засобом, із відеозапису вбачається, що після висловлення підозри щодо стану сп`яніння працівники поліції допустили подальше переміщення транспортного засобу.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено без його участі.
В суді апеляційної інстанції захисник Парохненко С.Є. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 року; 
- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських; 
- рапортом;
- направленням ОСОБА_1 на проходження огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявні у матеріалах справи докази, зокрема відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, підтверджують, що після зупинки транспортного засобу у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідала обстановці, та неприродна блідість обличчя. Вказані ознаки були повідомлені водієві працівниками поліції, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим фактична поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі, свідчить про його відмову від проходження такого огляду. Зокрема, ОСОБА_1 не реагував на законну вимогу поліцейських надати посвідчення водія на огляд. Крім того, під час відеофіксації захисник, який прибув на місце події, висловив позицію про те, що підстав для проходження огляду на стан сп`яніння недостатньо, що також свідчить про обрану стороною захисту тактику відмови від проходження огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не містить підтвердження об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки такі ознаки відповідно до відеозапису були встановлені поліцейським та повідомлені водію, який не виявив бажання спростувати ці обставини.
Посилання захисника на те, що працівники поліції допустили подальше переміщення транспортного засобу після відсторонення водія від керування, також не спростовує висновків суду першої інстанції. Як вбачається з відеозапису, водій трамваю, рух якого був заблокований транспортним засобом ОСОБА_1 , звернувся з проханням прибрати автомобіль. При цьому працівники поліції не надавали дозволу ОСОБА_1 продовжувати рух. Фактично він самовільно перемістив транспортний засіб на незначну відстань (21:53).
Також суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо нібито попереднього узгодження працівниками поліції питання доставлення водія до територіального центру комплектування. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу не надав посвідчення водія, за що на нього було накладено адміністративне стягнення. Крім того, він зачинився в автомобілі та тривалий час не реагував на законну вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія (21:24).
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться у разі наявності у працівника поліції підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, зокрема за наявності відповідних ознак такого стану.
Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього двох ознак наркотичного сп`яніння - поведінки, що не відповідає обстановці, та блідого обличчя (21:30). Поліцейські також очікували прибуття захисника. Висловлювання, зафіксоване на відеозаписі (21:37), на яке посилається сторона захисту, прозвучало вже після роз`яснення водієві наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не свідчить про будь-яке попереднє узгодження дій працівників поліції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином оцінив наявні докази та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Парохненка С.Є., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1  на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року - залишити без задоволення.
Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко