Справа № 344/22936/25
Провадження № 2-а/344/34/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить : визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №6320244 від 11.12.2025, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначено, що його притягнуто до адміністративної відповідальності без дослідження в повній мірі обставин даної справи і не взявши до уваги пояснення його пояснення. Він зазначав, що рухався для виконання бойового завдання, оскільки мав безпосередній наказ командування, а інспектор поліції знаходився більше як за 50 м. від світлофора та за поворотом і не міг чітко бачити на який саме сигнал світлофора проїхав його автомобіль. Працівник поліції не продемонстрував, жодних фіксацій порушень правил дорожнього руху не надав. 
19.12.2025 - ухвалою відкрито провадження у справі.
09.01.2026- від Департаменту патрульної поліції, надійшов відзив на позовну заяву. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити повністю. В обґрунтування такого, зокрема зазначено, що працівниками патрульної поліції належним чином було проведено розгляд адміністративної справи. На відеозаписі з автомобільного реєстратора службового ТЗ відображено, що по вул. Незалежності на перехресті увімкнений червоний сигнал світлофора та вимкнена додаткова секція, чим заборонений рух ТЗ в усіх напрямках. Водночас водій транспортного засобу NISSAN ROGUE н.з. НОМЕР_1 здійснює рух ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофора. Отже позивач, керуючи ТЗ, знехтував правилами проїзду перехресть, здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим вчинив правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 виявивши вказане порушення, вжила заходів для його припинення та притягнення водія до відповідальності.
Окремо звертають увагу про те, що після зупинки ТЗ, працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у позивача, в результаті чого останньому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки ТЗ. Позивач погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, результат огляду 1,26 проміле. Із результатом огляду позивач погодився. На ОСОБА_1 складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП.
Представник позивача – адвокат Борсук Д.Я. позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів, що викладені письмово. Просив, враховувати, що поїздка на транспортному засобі 11.12.2025 о 06 год. 31 хв. була службовою необхідністю.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6320244 від 11.12.2025 , що складена інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної старшим лейтенантом поліції Ковалюк Тетяною Ярославівною, 11.12.2025 о 06:31:40 год. у м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом NISSAN ROGUE н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул. Незалежності та вул. Мельника на вимкнений сигнал додаткову секцію світлофора, чим порушив підпункт «з» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху.
На підставі, такого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 510 грн. штрафу.
Також, у постанові зазначено, що додається відео за нагрудної камери 474100.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року за № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.
Статтею 14 Закону №3353, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Частина друга статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно із п. 1.10 ПДР перехрестя – це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Згідно пункту 16.1 ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками. Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Згідно пункту 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біломісячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні
На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.
На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.
Відповідно до п. 8.7.3. з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками). 
Згідно пункту 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає – не ближче 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках – перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що по вул. Незалежності на перехресті увімкнений червоний сигнал світлофора, вимкнена додаткова секція, а транспортний засіб NISSAN ROGUE н.з. НОМЕР_1 здійснює рух ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофора. Як встановлено, таким транспортним засобом керував ОСОБА_1 .. При цьому, вбачається, що розгляді справи патрульними дотримано вимоги розгляду такої, заслухано пояснення ОСОБА_1 , який вказував, що допустив порушення через службову необхідність.
Жодних доказів, які б спростовували факт вчинення порушення, позивачем суду не надано, а надані стороною відповідача докази підтверджують обставини, які узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому, суд критично приймає твердження сторони позивача, що до вказаних порушень правил дорожнього руху призвела службова необхідність. Зокрема, суду не надано доказів, коли було доведено до відома позивача вказане бойове розпорядження від 10.12.2025. Отже враховуючи дату його складення, ОСОБА_1 мав розуміти серйозність виконання бойового завдання саме в 06 -00 год. 11.12.2025, та мав перебувати у іншому населеному пункті, а не 06-31 год. у м. Івано-Франківськ. Вказаного не спростовано.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відтак, позовні вимоги не підлягають до задоволення. У позові слід відмовити.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 122, 241-246, 286 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В :
У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ : 43198896, адреса : вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ область.
Повне рішення 26.02.2026.

Суддя
Івано-Франківського міського суду    Кіндратишин Л.Р.