ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 квітня 2026 року м. Житомир 
справа № 240/22781/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №241670029367 від 08.09.2025 року про відмову у призначення пенсії за віком;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути його заяву від 01.09.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019 згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 як рік 10 місяців 18 днів страхового стажу та призначити пенсію за віком з 01.09.2025 року.
Позивач зазначає, що 01.09.2025 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Його заява була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 08.09.2025 року прийняло оскаржуване рішення про відмову у призначення такої пенсії. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як Відповідачем безпідставно зроблено висновок про відсутність підстав для зарахування до його загального страхового стажу періоди його роботи на території російської федерації за даними вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_1 , що сумарно становить 1 рік 10 місяців 18 днів.

Ухвалою суду від 01.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечив і зазначив, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду заяви Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності відповідного періоду загального страхового стажу (15 років). Як зазначено у відзиві, до страхового стажу Позивача не зараховано його періоди роботи згідно вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки згідно даних в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків за спірні періоди (з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі за віком, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років ( частини 3 статті 26 Закону №1058-IV). 
Саме у відповідності до правових норм частини 3 статті 26 Закону №1058-IV було зумовлено звернення Позивача від 01.09.2025 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення №241670029367 від 08.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком.
Таке рішення Відповідача не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено у відзиві Відповідача, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача відповідного страхового стажу (не менше 15 років), необхідного для призначення пенсії за віком.
Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (01.09.2025 року) був особою, якій виповнилося повні 65 роки.
Судом встановлено та визнається представником Відповідача, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії були надані, окрім інших, копія вкладиша до трудової книжки № НОМЕР_2 , як зазначено в розписці-повідомленні про прийняття від Позивача заяви та документів.

Як вже зазначалося судом, суть спору зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для зарахування до загального страхового стажу Позивача окремих періодів його роботи, а саме:
- з 24.07.2013 по 12.11.2013 та з 26.06.2015 по 04.12.2015 в Закритому акціонерному товаристві "Чукотська торгова компанія" (на території російської федерації);
- з 14.03.2016 по 18.08.2016 та з 05.06.2017 по 20.09.2017 в Непублічному акціонерному товаристві "Чукотська торгова компанія" (на території російської федерації);
- з 24.05.2019 по 21.10.2019 в Акціонерному товаристві "Артель старателей "Полярная звезда" (на території російської федерації).

Відповідно до доводів Відповідача неврахування вказаного періоду роботи Позивача до його страхового стажу зумовлено виключно відсутністю в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомостей про сплату страхових внесків за спірні періоди.
Такі доводи Відповідача в певній мірі узгоджуються із вимогами чинного законодавства, але є алогічними з огляду на таке.
По-перше, за приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-IV).
Тобто, приписами статті 24 Закону врегульовано відносини щодо зарахування страхового стажу, який зумовлений трудовими відносинами, що мали місце на території України. 
Відповідач та його представник не врахували, що періоди трудової діяльності за межами України, які зараховуються до страхового стажу, врегульовані правовими нормами статті 24-1 Закону №1058-IV. 
Так, приписами частини 1 статті 24-1 Закону №1058-IV прямо передбачено, що періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Приписами частини 3 статті 24-1 Закону №1058-IV перелічені вичерпні підстави для не зарахування до страхового стажу періоди трудової діяльності за межами України після 19 лютого 2014 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірний період трудової діяльності Позивача (з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019) мав місце за межами України, на території російської федерації, як до 19 лютого 2014 року так і після 19 лютого 2014 року. 
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірний період трудової діяльності Позивача (з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019) відображений у записах за порядковими номерами 1-10 вкладиша до трудової книжки Позивача серії № НОМЕР_2 . 
Більш того, в ході дослідження судом вказаних записів встановлено наявність відміток, що така трудова діяльність Позивача мала місце в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі російської федерації.

Суд враховує, що до початку 2023 року питання пенсій і соціального страхування громадян, які працювали на російській території, регулювалося за допомогою міжнародних договорів між Україною та іншими державами колишнього СРСР. Зокрема, ще в 1993 році була укладена "Тимчасова Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення".
18 квітня 2025 року КМ України ухвалив Постанову № 461 "Про припинення дії Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення". Відтоді для нових випадків роботи на території РФ норми угоди вже не застосовуються. Водночас для осіб, які раніше працювали в районах Крайньої Півночі, звернення до органів Пенсійного фонду України з метою зарахування стажу залишається законним - за умови наявності підтверджуючих документів про трудову діяльність.
Більш того, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 дію Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14 січня 1993 року, припинено.

Суд враховує, що у відповідності до частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вже зазначалося судом, у вкладиші до трудової книжки Позивача серії № НОМЕР_2 , який був виданий 24.06.2013 року, наявні записи на підтвердження його трудової діяльності за спірні періоди на території російської федерації, що мали місце як до 19 лютого 2014 року так і після 19 лютого 2014 року. 
Безспірно, за приписами п. 3.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №58 (далі – Інструкція №58) у разі, коли у трудовій книжці заповнені всі сторінки відповідних розділів, її доповнюють вкладишем. Вкладиш вшивається до трудової книжки, заповнюється і ведеться власником або уповноваженим ним органом за місцем роботи працівника у такому ж порядку, що й трудова книжка. Без неї вкладиш вважається недійсним.
У зв`язку з цим суд погоджується із доводами Позивача, що спірний період роботи Позивача з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019 (на території російської федерації), який відображений у записах за порядковими номерами 1-10 вкладиша до трудової книжки Позивача серії № НОМЕР_2 підлягає врахуванню до страхового стажу, що необхідний для призначення пенсії за віком. 

На підставі викладеного суд робить висновок, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №241670029367 від 08.09.2025 року про відмову у призначення пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути його заяву від 01.09.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019 згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 як 1 рік 10 місяців 18 днів страхового стажу та призначити пенсію за віком з 01.09.2025 року.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України витрати Позивача на сплату судового збору відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №241670029367 від 08.09.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 24.07.2013 по 12.11.2013, з 26.06.2015 по 04.12.2015, з 14.03.2016 по 18.08.2016, з 05.06.2017 по 20.09.2017, з 24.05.2019 по 21.10.2019 згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 як 1 рік 10 місяців 18 днів страхового стажу та призначити пенсію за віком з 01.09.2025 року.
Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 2422,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

14.04.26