ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 року	справа № 380/25279/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській областіта зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами: 
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного Фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення від 17.11.2025 №1159/12/21104, №1159/12/21105, №1159/12/21106, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 29.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення від 17.11.2025 №1159/12/21104, №1159/12/21105, №1159/12/21106, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 29.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що він є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.
Позивач вказує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 380/16238/23, уповноваженим органом — ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі — ІНФОРМАЦІЯ_2 ) — було виготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Львівській області три оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно. Позивач наголошує, що вказані довідки є чинними, не скасованими та містять правильні, законодавчо обґрунтовані показники: посадові оклади в них розраховані з урахуванням належних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідні роки, а також застосовані правильні відсоткові розміри додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби на рівні 87,8% та премії на рівні 129%).
З метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення, 16.12.2025 Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із письмовою заявою (інформаційним запитом), до якої додав копії вказаних довідок, та просив провести перерахунок і виплату його пенсії. Проте, листом від 24.12.2025 за № 1300-5202-8/173861 Відповідач відмовив у проведенні перерахунку.
Позивач вважає таку відмову територіального органу Пенсійного фонду абсолютно безпідставною, протиправною та такою, що грубо порушує його конституційне право на соціальний захист. Він стверджує, що обов`язок Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії виникає імперативно з моменту надходження належним чином оформлених довідок від уповноваженого органу. Відтак, посилання Відповідача на те, що у попередній судовій справі (№ 380/16238/23) суд не покладав на ПФУ прямих зобов`язань, є юридично нікчемним, оскільки підставою для перерахунку є безпосередньо самі довідки та пряма норма Закону № 2262-ХІІ.
Ухвалою від 30 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі — КАС України).
15.01.2026 Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Свою правову позицію Відповідач мотивує тим, що алгоритм перерахунку пенсій військовослужбовцям чітко регламентований чинним законодавством, а формування самого грошового забезпечення не входить до компетенції органів ПФУ. На переконання Відповідача, саме лише зростання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб або мінімальної заробітної плати, встановлених законом про Державний бюджет на відповідний рік, не є самостійною підставою для перерахунку пенсій за Законом № 2262-ХІІ. Відповідач наполягає, що перерахунок можливий виключно у разі прийняття Кабінетом Міністрів України окремого рішення про підвищення грошового забезпечення діючих військовослужбовців. А оскільки після скасування пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 Уряд таких рішень не приймав, то й підстави для перерахунку відсутні.
Крім того, Відповідач у відзиві звертає увагу суду на положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, якими заборонено застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів.
Додатково Відповідач наголошує, що оновлені довідки були видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 380/16238/23. Оскільки ГУ ПФУ у Львівській області не було стороною (відповідачем) у вказаній справі і суд не покладав на орган Пенсійного фонду жодних прямих зобов`язань щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , Відповідач вважає, що він діяв правомірно та в межах наданих йому повноважень, відмовивши у такому перерахунку.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги Позивача та заперечення Відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену і обчислену відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено три довідки про розмір грошового забезпечення Позивача за його відповідною (аналогічною) останньою штатною посадою — «старший баталер - старшина команди підводного човну». 
Суд дослідив вказані довідки та встановив наступне:
Довідка № 1159/12/21104 від 17.11.2025 станом на 29.01.2020. 
У даній довідці посадовий оклад визначено з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (2102,00 грн). З урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років (45%), надбавки за особливості проходження служби (87,8%), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) та премії (129%), загальна сума грошового забезпечення склала 19 733,45 грн;
Довідка № 1159/12/21105 від 17.11.2025 станом на 01.01.2021. 
У даній довідці посадовий оклад визначено з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 (2270,00 грн). Загальна сума грошового забезпечення, з урахуванням усіх належних додаткових видів, склала 21 321,95 грн.
Довідка № 1159/12/21106 від 17.11.2025 станом на 01.01.2022. 
У даній довідці посадовий оклад визначено з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 (2481,00 грн). Загальна сума грошового забезпечення, з урахуванням усіх встановлених судом відсоткових показників надбавок та премій, склала 23 293,97 грн.
Судом також встановлено, що вказані довідки супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.11.2025 за вих. № 1159/12/21104/1 централізовано направлені на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення відповідного перерахунку пенсії ОСОБА_1 , про що уповноважений орган окремо проінформував Позивача.
16.12.2025 Позивач самостійно звернувся до Відповідача (ГУ ПФУ у Львівській області) із письмовою заявою (інформаційним запитом). До своєї заяви Позивач долучив копії вказаних довідок та просив невідкладно здійснити перерахунок і виплату його пенсії з урахуванням нових показників грошового забезпечення.
Проте, листом від 24.12.2025 за вих. № 1300-5202-8/173861 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області офіційно відмовило Позивачу у проведенні запитуваного перерахунку.
Свою відмову територіальний пенсійний орган обґрунтував тим, що після визнання протиправними та скасування у судовому порядку пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (якими раніше регулювався порядок перерахунку), Уряд України більше не приймав жодних інших рішень про умови та порядок проведення масового перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Крім того, Відповідач у листі-відмові наголосив, що судове рішення у справі № 380/16238/23 (на виконання якого ІНФОРМАЦІЯ_2 були видані довідки) стосувалося виключно дій центру комплектування та не покладало жодних прямих зобов`язань на органи Пенсійного фонду України, а відтак, на переконання Відповідача, законні підстави для проведення перерахунку пенсії Позивача відсутні.
Не погоджуючись із такою відмовою Відповідача та вважаючи її протиправною бездіяльністю, що порушує гарантоване державою право на належне пенсійне забезпечення, Позивач звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, аргументам Позивача та запереченням Відповідача, суд керується наступними мотивами та нормами матеріального права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Основного Закону, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Крім того, стаття 22 Конституції України гарантує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі — Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Ця норма кореспондується з імперативним приписом частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно з яким усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Механізм проведення перерахунку деталізовано у Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі — Порядок № 45). 
Згідно з пунктами 2 та 3 цього Порядку, головною і єдиною підставою для дій пенсійного органу щодо перерахунку вже призначеної пенсії є належним чином оформлена довідка про розмір грошового забезпечення, видана уповноваженим органом (в даному випадку — ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Щодо нормативних підстав зміни розміру грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі — Постанова № 704) було затверджено нові тарифні сітки та встановлено, що грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів та премій.
У первинній редакції пункту 4 Постанови № 704 було встановлено правило, згідно з яким розміри посадових окладів та окладів за званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Згодом Уряд постановою від 21.02.2018 № 103 (пункт 6) вніс зміни до пункту 4 Постанови № 704, «заморозивши» розрахункову величину на рівні прожиткового мінімуму станом виключно на 1 січня 2018 року (1762,00 грн).
Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 (яка набрала законної сили) пункт 6 постанови КМУ № 103 було визнано протиправним та скасовано.
Відповідно до сталої та послідовної правової позиції Верховного Суду (викладеної, зокрема, у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 22.03.2023 у справі № 380/10874/21), скасування судом змін, внесених Постановою № 103, має своїм безумовним правовим наслідком відновлення дії попередньої (первинної) редакції пункту 4 Постанови № 704 з 29 січня 2020 року.
Отже, з цієї дати обчислення базових окладів військовослужбовців знову має здійснюватися виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного (поточного) календарного року. 
Оскільки Законами України «Про Державний бюджет України» на 2020, 2021 та 2022 роки було встановлено зростаючі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн, 2270 грн та 2481 грн відповідно), це призвело до автоматичного і законного підвищення грошового забезпечення діючих військовослужбовців. 
Вказана обставина є прямою і достатньою підставою для виникнення у Позивача беззаперечного права на перерахунок пенсії згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Оцінюючи аргументи Відповідача (ГУ ПФУ), наведені у відзиві, суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє з огляду на таке.
По-перше, посилання Відповідача на те, що Уряд не приймав окремого рішення про перерахунок пенсій після скасування пунктів Постанови № 103, є юридично неспроможним. Суд зазначає, що право Позивача на перерахунок пенсії є безумовним і встановлене нормами закону прямої дії (статтею 63 Закону № 2262-ХІІ). 
Реалізація конституційного права на соціальний захист не може залежати від бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо неприйняття процедурних чи уточнюючих підзаконних актів. Зростання прожиткового мінімуму відбулося на підставі законів України, що автоматично збільшило розмір грошового забезпечення діючих військовослужбовців, а відтак — ініціювало право на перерахунок.
По-друге, суд критично оцінює посилання Відповідача на положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ. Вказаним законом дійсно заборонено застосовувати як розрахункову величину мінімальну заробітну плату. 
Проте у даному спорі розрахунковою величиною для посадових окладів є прожитковий мінімум для працездатних осіб, на який обмеження Закону № 1774-VІІІ не розповсюджуються (що неодноразово підтверджено практикою Верховного Суду).
По-третє, безпідставними є доводи Пенсійного фонду про те, що судове рішення у справі № 380/16238/23 стосувалося лише ТЦК та СП і не покладало жодних зобов`язань на органи ПФУ. Обов`язок ГУ ПФУ здійснити перерахунок виникає не з рішення суду в іншій справі, а безпосередньо з приписів Порядку № 45 та Закону № 2262-ХІІ на підставі факту отримання оновленої довідки.
Суд наголошує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 є єдиним уповноваженим державним органом, до виключної компетенції якого належить визначення розміру складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців. 
Діючи в межах своїх владних повноважень (зокрема і на виконання судового рішення, яке набрало законної сили), вказаний орган виготовив та скерував до Відповідача оновлені довідки № 1159/12/21104, № 1159/12/21105 та № 1159/12/21106. Суд акцентує увагу на тому, що вказані довідки є чинними, у встановленому законом порядку не скасованими, а їхній зміст презюмується законним, достовірним та правильним.
У цьому контексті важливо зазначити, що органи Пенсійного фонду України не наділені жодними дискреційними повноваженнями самостійно визначати чи коригувати розміри грошового забезпечення військовослужбовців. Також до їхньої компетенції не належить проведення ревізії показників, зазначених у виданих уповноваженим органом довідках, або ставлення під сумнів їхньої достовірності. Головне управління ПФУ у даному механізмі виконує виключно правозастосовну та розрахункову функцію. 
Відтак, отримавши належним чином оформлені довідки від ІНФОРМАЦІЯ_3 , Відповідач мав єдиний законний варіант поведінки прийняти їх до виконання та здійснити відповідний математичний перерахунок пенсії Позивача.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі «Рисовський проти України»), принцип «належного урядування» передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, а ризик будь-якої помилки чи затримки державного органу повинен покладатися на саму державу, а не на громадянина.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що дії Відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії Позивача на підставі наданих уповноваженим органом довідок є відверто протиправними.
Визначаючи момент, з якого Позивач набув право на відповідний перерахунок, суд керується імперативними приписами частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Вказаними нормами визначено, що перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Оскільки такою обставиною є законне підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке відбувалося з 1 січня відповідного бюджетного року, перерахунок має здійснюватися з першого числа наступного місяця. Відтак, законне право на отримання пенсії у новому, підвищеному розмірі виникло у Позивача з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 відповідно.
Підсумовуючи вищенаведене, суд констатує, що Відповідач не виконав покладеного на нього частиною другою статті 77 КАС України процесуального обов`язку щодо доказування правомірності своєї відмови. Отже, порушені соціальні права Позивача підлягають безумовному та повному судовому захисту.
Ефективним способом такого захисту, відповідно до вимог статті 245 КАС України, є визнання протиправними дій Відповідача та покладення на нього обов`язку здійснити перерахунок і виплату пенсії на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_2 довідок саме із зазначених вище дат (01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022), з обов`язковим урахуванням та виплатою між сумами, які належали до виплати, та сумами, які були фактично виплачені Позивачу у вказані періоди.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України. 
Згідно з частиною першою вказаної статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 3633,60 грн (за три позовні вимоги немайнового характеру, що стосуються трьох окремих періодів перерахунку). 
Факт сплати належним чином підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 1.450317375.1 від 16.12.2025.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вказана сума судового збору підлягає обов`язковому стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021 та з 01.02.2022 на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення від 17.11.2025 № 1159/12/21104, № 1159/12/21105 та № 1159/12/21106, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ 13814885) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року та з 01 лютого 2022 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2025 № 1159/12/21104 (станом на 29.01.2020), № 1159/12/21105 (станом на 01.01.2021) та № 1159/12/21106 (станом на 01.01.2022) відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.
Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 30 березня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.