ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/6828/25 Головуючий 1 інстанції: Демченко С.В.
Провадження №33/818/427/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі: 

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю захисника Баранова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Баранова Д.М. на постанову Київського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2025 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 22 червня 2025 року о 17-28 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Tayota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м.Харкові по вул.Нескорених, 1Ж, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, жвава мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, що зафіксовано на бодікамери, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Баранов Д.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки автомобіля «Tayota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказав, що відеозапис з мобільного телефону працівника поліції не може бути доказом по справі з урахуванням положень «Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України» №1026 від 18 грудня 2018 року. Зазначив, що рапорт інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП М.Шаховане є безперечним доказом по справі. Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 28 жовтня 2025 року судом першої інстанції було оголошено лише резолютивну частину постанови, 30 жовтня 2025 року виготовлено повний текст постанови. Вказав, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 31 жовтня 2025 року. Зазначив, що перебував на лікарняному з 30 жовтня 2025 року по 07 листопада 2025 року.

Твердження захисника Баранова Д.М. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Баранов Д.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369634 від 22 червня 2025 року;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- рапорту інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП М.Шахова;
- довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області В.Бурикіної, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
- відеозаписів з місця події від 22 червня 2025 року.

Відповідно до п.п.2, 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 

З матеріалів справи, зокрема з даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, жвава мова, виражене тремтіння пальців рук.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Доводи апеляційної скарги захисника Баранова Д.М. про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу «Tayota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суперечать даним рапорту інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП М.Шахова, відповідно до яких автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з повідомленням від громадян про неадекватну поведінку водія автомобіля «Tayota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дорозі (а.с.5).

Посилання в апеляційній скарзі захисника Баранова Д.М. на недопустимість відеозапису змобільного телефону працівника поліції, є безпідставними.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що відеозапис з мобільного телефону, який міститься на оптичному диску, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, у тому числі з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, такий відеозапис може бути прийнятий судом до уваги в якості доказу.

До того ж, відповідно правовій позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26 березня 2024 року по справі 749/630/21, відеозапис, здійснений поліцейським на мобільний телефон у публічному місці, може бути допустимим доказом, якщо він відображає обставини події та не спростований іншими доказами. Внутрішні інструкції щодо використання відеореєстраторів не забороняють поліцейським використовувати власні мобільні телефони для фіксації подій.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тому доводи апеляційної скарги захисника Баранова Д.М. про незаконність дій поліцейських внаслідок не пропонування ними ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позбавленні підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рапорт інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП М.Шаховане є доказом по справі, є необґрунтованими.

Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2024 року рапорт, складений уповноваженою особою за встановленою формою, містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, долучається до протоколу про адміністративне правопорушення як основний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.
З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Баранова Д.М. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Баранова Д.М. залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня