ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6995/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 2/12, код ЄДРПОУ 09807750
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» , 49000, м. Дніпро, просп. Поля Олександра, 46А, код ЄДРПОУ 42673674
до відповідача-2:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРСИББАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН" та відповідача-2 ОСОБА_1 , якою просить суд:
- стягнути на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (код 09807750, місцезнаходження - 04070, м.Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, НОМЕР_2 ) з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» (iдентифiкацiйний код:42673674, місце знаходження: просп. Поля Олександра, 46А, м. Дніпро, 49000) заборгованість за Генеральним договором про кредитування від 23.08.2022 № 11530906000 у розмірі 541 381,33 грн, з яких: 340 569,31 грн – заборгованість за кредитом, 13 817,72 грн – заборгованість за процентами за користування строковим кредитом за період з 01.09.2022 по 22.02.2023, 186 994,30 грн – заборгованість за процентами за користування простроченим кредитом за період з 13.09.2022 по 30.11.2025;
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), як солідарного з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» (iдентифiкацiйний код: 42673674, місце знаходження: просп. Поля Олександра, 46А, м. Дніпро, 49000) боржника, заборгованість за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 року у розмірі 511 110,23 грн. 
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 справу № 904/6995/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025 у справі № 904/6995/25 позовну заяву Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 6 133, 31 грн; уточнити суму позову (конкретизувати ціну позову).
До канцелярії суду через систему "Електронний суд" від позивача 23.12.2025 надійшла уточнена позовна заява, в якій уточнив суму позовних вимог.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026 у справі № 904/6995/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
До канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява від 15.01.2026 про зменшення розміру позовних вимог, якою просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» та ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 286 512,18 грн, з яких: 281 381,33 грн - заборгованість за кредитом, 5 130,85 грн - заборгованість за процентами за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025, а також стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" сплачений судовий збір у розмірі 6 496,58 грн. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/6995/25 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд здійснено з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Щодо дотримання прав відповідача-1 під час розгляду даної справи судом.
Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною шостою статті 6 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьому статті 6 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки відповідачем-1 не було дотримано вимог частини шостої статті 6 ГПК України в частині реєстрації електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026 та 19.01.2022 були направлені відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням.
За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
До суду повернулися поштові конверти із копіями ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026, 19.01.2026, направлені на адресу відповідача-1, з відміткою Укрпошти ”закінчення встановленого терміну зберігання”.
Щодо дотримання прав відповідача-2 під час розгляду даної справи судом.
Суд з`ясував, що відповідач-2 не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026 та 19.01.2026 були направлені відповідачу-2 рекомендованою поштою з повідомленням.
До суду повернулися поштові конверти із копіями ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026 та 19.01.2026, направлені на адресу відповідача-2, з відміткою Укрпошти ”за закінченням терміну зберігання”.
Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
Більше того, права відповідачів-1, 2, як учасників справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,
ВСТАНОВИВ:
23.08.2022 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК»(далі - банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» (далі - клієнт, позичальник, відповідач-1) укладений Генеральний договір про кредитування №11530906000 (далі - договір).
Підписавши цей договір, сторони погодились з умовами та порядком надання, обслуговування та погашення кредиту, викладених у цьому договорі та у «Правилах (договірних умовах) обслуговування суб`єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, осіб, що проводять незалежну професійну діяльність, представництв - клієнтів АТ “УКРСИББАНК” (далі - Правила). Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами сторін під Правилами, та сторони визнали, що Правила є невід`ємною частиною договору і не підлягають додатковому підписанню.
Відповідно до підпункту 1.1.1. пункту 1.1. договору банк надає клієнту кредит у вигляді кредитної лінії в межах ліміту кредитної лінії, а клієнт зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за користування ним у порядку та на умовах, зазначених у договорі.
Кредит надається шляхом зарахування банком коштів з позичкового рахунку на рахунок клієнта№ НОМЕР_3 у кредитора, або на поточний рахунок клієнта, зазначений у заяві на видачу траншу (за формою додаток 3), для подальшого використання за цільовим призначенням (підпункт 1.1.2. пункту 1.1. договору).
Транші надаються на підставі поданих позичальником заяв на видачу траншу в порядку, визначеному Правилами (підпункт 1.1.3. пункту 1.1. договору).
Надання кредиту здійснюється у термін, зазначений у заяві на видачу траншу, але не раніше 23.08.2022 року. 
За користування кредитними коштами встановлена плата за кредит, а саме: процентна ставка для строкової суми кредиту у розмірі 18 % річних, для простроченої суми кредиту - у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту на дату такого прострочення ( підпункт 1.3.1 – 1.3.2 договору). 
У період дії в Україні воєнного стану подвійна процентна ставка не нараховується Банком, а за користування простроченим кредитом застосовується розмір процентної ставки 18 %, що встановлена для строкової суми кредиту. 
Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому Правилами. 
Пунктами 8.3, 8.6 Правил передбачено порядок нарахування та сплати процентів, а саме: 
8.3. Плата за користування Кредитом. 
За користування Кредитом/Траншем Клієнт сплачує проценти. Процентна ставка для Строкової суми Кредиту/Траншу встановлюється відповідно до Договору кредитування. 
8.3.1. Нарахування процентів за Строковою сумою Кредиту/Траншу, а також комісії за управління лімітом кредитування (за невикористаний ліміт), якщо вона передбачена Договором кредитування, здійснюється в останній робочий день кожного місяця та в день повного погашення Кредиту/Траншу за методом «факт/360» (метод ”факт/360” передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) на суму кредитних коштів, що надані Клієнту і які ще не повернуті останнім у власність Банку, за період з дня фактичного надання Кредиту/Траншу, а в подальшому - з першого календарного дня поточного місяця, до останнього календарного дня поточного місяця або до дати повного погашення Кредиту/Траншу, якщо таке погашення здійснюється у поточному місяці. 
Для розрахунку процентів день надання та день погашення Кредиту/Траншу вважається одним днем. 
Клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти у строк з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та в день повернення Кредиту/Траншу, якщо інше не передбачено Договором кредитування. Якщо останній день строку/термін сплати процентів припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. 
8.6. Прострочена заборгованість. 
За користування Кредитом понад встановлений Договором кредитування строк/ термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для Строкової суми Кредиту/Траншу на дату виникнення такого прострочення або ставка у розмірі визначеному відповідним Договором. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї Простроченої суми Кредиту/Траншу. 
Нарахування подвійної процентної ставки на Прострочену суму Кредиту/Траншу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого Договором кредитування, до дати повного погашення такої заборгованості.»
Додатком № 2 до Генерального договору про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 сторони погодили графік зниження ліміту кредитної лінії за період з 23.08.2022 по 22.02.2023. 
Додатковою угодою № 1 від 23.08.2022 до Генерального договору про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 сторони домовилися доповнити договір пунктом 4.3. - 4.5. в наступній редакції:
“4.3. Позичальник зобов`язаний погасити відсотки, які будуть нараховані за фактичне користування лімітом овердрафту в місяці рефінансування, підлягають погашенню протягом 5 календарних днів місяця наступного за місяцем закриття ліміту овердрафту, а саме до 05 вересня 2022 року.
4.4. Позичальник зобов`язується не брати нові ліміти овердрафту в період дії цього договору (реструктуризації).
4.5. Позичальнику забороняється на весь строк дії договору змінювати умови щодо процентної ставки та терміну договору”.
Додаткова угода набирає чинності з дня її укладання та припиняє свою дію з дня припинення дії договору. 
На підставі заяви відповідача-1 на видачу траншу № 1 від 23.08.2022, Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» надало кредит (грошові кошти) на загальну суму 340 740,15 грн, про що свідчить банківська виписка по рахунку за період з 23.08.2022 по 04.12.2025.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022, між АТ “УКРСИББАНК” та громадянином України ОСОБА_1 укладений договір поруки № 289361 від 23.08.2022 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника (тих, що існують у теперішній час, і тих, що можуть виникнути у майбутньому, в тому числі на підставі окремих договорів, що можуть бути укладені в рамках основного договору) щодо сплати: суми кредиту за основним договором у розмірі 340 740,15 грн та процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору та суми в розмірі, визначеному згідно з рішенням суду, якщо основний договір буде визнаний недійсним у судовому порядку (пункт 1.1. договору поруки).
Відповідно до пункту 1.2. договору поруки поручителю добре відомі усі умови основного договору, зокрема сума кредиту, процентна ставка, інші платежі за основним договором, терміни та строки виконання зобов`язань за основним договором, інші умови основного договору.
Відповідальність поручителя за усіма у сукупності основними зобов`язаннями обмежується сумою, що становить 511 110,23 грн (пункт 1.3. договору поруки).
Строк поруки становить 11 років з дня укладення цього договору (пункт 1.4. договору поруки).
За умовами пункту 2.1. договору поруки у разі порушення основного зобов`язання відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Поручитель відповідає за основним зобов`язанням як солідарний боржник з іншими особами, які поручилися або поручаться за виконання боржником такого основного зобов`язання, якщо договором з такою іншою особою не встановлено інше.
Пунктом 2.2. договору поруки визначено, що поручитель відповідає незалежно від причини порушення основного зобов`язання.
Відповідно до пункту 2.3. договору поруки, у випадку порушення основного зобов`язання кредитор має право пред`явити вимогу до поручителя, а поручитель зобов`язаний з моменту направлення кредитором вимоги виконати основне зобов`язання.
Договір набирає чинності з дня його укладення і діє до припинення поруки (пункт 5.1. договору поруки).
Генеральний договір про кредитування, додаткова угода та договір поруки підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять доказів того, що Генеральний договір про кредитування №11530906000 від 23.08.2022, додаткова угода до Генерального договору про кредитування, договір поруки № 289361 від 23.08.2022 визнавалися недійсними у судовому порядку.
Листами від 04.04.2023 № 27-1-01/374, 04.04.2023 № 27-1-01/375 позивач вимагав від Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» та ОСОБА_1 негайно сплатити заборгованість за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 та інших платежів. Згадані листи були залишені відповідачами-1 та 2 без відповіді.
Предметом доказування у справі є обставини укладання Генерального договору про кредитування №11530906000 від 23.08.2022, погоджений кредитний ліміт, строк користування кредитом, графік погашення кредиту, наявність прострочень, обставини укладання договору поруки № 289361 від 23.08.2022, правомірності заявлених до стягнення солідарно основної заборгованості за кредитним договором та процентами.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 ЦК України).
Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (частини перша, друга статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина перша, друга статті 554 ЦК України).
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (статті 1049 ЦК України).
Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За користування кредитними коштами встановлена плата за кредит, а саме: процентна ставка для строкової суми кредиту у розмірі 18 % річних, для простроченої суми кредиту - у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту на дату такого прострочення ( підпункт 1.3.1 – 1.3.2 договору). 
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Отже, у період дії в Україні воєнного стану подвійна процентна ставка не нараховується Банком, а за користування простроченим кредитом застосовується розмір процентної ставки 18 %, що встановлена для строкової суми кредиту. 
Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому Правилами. 
Факт отримання кредитних коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» у розмірі 340 740,15 грн підтверджується банківською випискою за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 за період з 23.08.2022 по 04.12.2025.
Суд враховує правову позицію, наведену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Отже, факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується згаданою банківською випискою. 
Як встановлено судом, заборгованість за Генеральним договором про кредитування № 11530906000 від 23.08.2022 у розмірі 59 187,98 грн, заборгованість за процентами за користування строковим кредитом за період з 01.09.2022 по 22.02.2023 у розмірі 13 817,72 грн та заборгованість за процентам за користування простроченим кредитом за період з 13.09.2022 по 30.11.2025 у розмірі 186 994,30 грн була сплачена відповідачем-1 після звернення позивача до суду з даним позовом, що підтверджується банківською випискою за період з 23.08.2022 по 08.01.2026 Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» та не заперечується позивачем.
Водночас позивачем нараховано заборгованість за процентами у розмірі 18 % річних за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у розмірі 5 130,85 грн. 
Залишок несплаченої заборгованості за Генеральним договором про кредитування № 11530906000 від 23.08.2022 складає 281 381,33 грн та за процентами у розмірі 18 % річних за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у розмірі 5 130,85 грн. 
Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачами-1, 2 заборгованості у розмірі 281 381,33 грн та за процентами у розмірі 18 % річних за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у розмірі 5 130,85 грн.
Перевіривши розрахунок позивача заявленої до стягнення основної заборгованості та процентів, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за Генеральним договором про кредитування № 11530906000 від 23.08.2022 складає 281 381,33 грн та за процентами у розмірі 18 % річних за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у розмірі 5 130,85 грн, яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів-1, 2 на користь позивача заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» та ОСОБА_1 за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 у розмірі 286 512,18 грн, з яких: 281 381,33 грн - заборгованість за кредитом, 5 130,85 грн - заборгованість за процентами за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025. 
Щодо судових витрат.
Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (пункт 8.23).
Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").
Оскільки при зверненні через систему ”Електронний суд” до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (541 381,33 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 496,58 грн, про що свідчить платіжна інструкція № 0024819940 від 08.12.2025.
Ураховуючи, що позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині солідарного стягнення основного боргу у розмірі 59 187,98 грн, заборгованості за процентами за користування строковим кредитом за період з 01.09.2022 по 22.02.2023 у розмірі 13 817,72 грн та заборгованості за процентами за користування простроченим кредитом за період з 13.09.2022 по 30.11.2025 у розмірі 186 994,30 грн, поверненню судового збору з Державного бюджету України позивачу підлягає сума у розмірі 3 028,44 грн. 
Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").
Суд не вирішує питання повернення судового збору з Державного бюджету України у розмірі 3 028,44 грн, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у даній справі покладається на відповідачів-1, 2 у розмірі 3 438,14 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН», до відповідача-2:  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.
Стягнути солідарно з відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРС БЕЙКЕРІ ПРОДАКШН» , 49000, м. Дніпро, просп. Поля Олександра, 46А, код ЄДРПОУ 42673674, до відповідача-2:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за Генеральним договором про кредитування №11530906000 від 23.08.2022 у розмірі 281 381,33 грн (двісті вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят одна гривня), заборгованість за процентами за користування простроченим кредитом за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у розмірі 5 130,85 грн (п`ять тисяч сто тридцять гривень 85 копійок) та судовий збір у розмірі 3 438,14 грн (три тисячі чотириста тридцять вісім гривень 14 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 03.03.2026

Суддя О.В. Перова