ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року		Справа № 912/1949/24	

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Філіповій А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/1949/24 від 21.08.2024
за позовом: гр. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача 1.: Державного реєстратора Маловисківської міської ради Сойченка Сергія Валентиновича, вул. Центральна (Жовтнева), 79, м. Мала Виска, Кіровоградська обл., 26200
відповідача 2.: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлітійвидобування" (далі - ТОВ "Укрлітійвидобування"), код ЄДР 37153919, вул. Жовтнева, 53А, м. Мала Виска, Маловисківський р-н, Кіровоградська обл., 26200
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
1. "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ", офіс №АТ - 317, 3-й поверх, Атріум Тауер, Вільна економічна зона, Умм-Аль-Кувейн, Аль Баркаа, Умм-Аль-Кувейн ОАЕ
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Касл Браво" (далі - ТОВ "Касл Браво"), код ЄДР 43397732, пр. Лобановського Валерія, 9/1, офіс 7, м. Київ, 03037
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
3. приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковської Галини Миколаївни, вул. Гоголя, 77/25, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25000;
4. гр. ОСОБА_2 (далі - гр. ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
про визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників та скасування реєстраційної дії,
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача (в режимі відеоконференції) - адвокат Гринюк В.Г., ордер серія АІ №1626692 від 31.07.2024;
від відповідача 1. - участі не брали;
від відповідача 2. - адвокат Іванченко В.В., ордер серія ВА №1089480 від 29.08.2024;
від третіх осіб - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява гр. ОСОБА_1 до державного реєстратора Маловисківської міської ради Сойченка Сергія Валентиновича та ТОВ "Укрлітійвидобування" з вимогами:
1. Відкрити провадження по справі.
2. Залучити ОСОБА_2 та Приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковську Галину Миколаївну в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
3. Витребувати у ТОВ "Укрлітійвидобування" належним чином засвідчені копії фінансової звітності за 2021 рік, а також належним чином засвідчені копії банківських виписок ТОВ "Укрлітійвидобування", що підтверджують факт зарахування коштів, як збільшення статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу учасника Товариства "Харсам Орес ФЗЕ" у розмірі 297 500 000, 00 гривень.
4. Витребувати у Приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковської Галини Миколаївни документи на підтвердження дієздатності ОСОБА_1 , представника ТОВ "Касл Браво" - Шпеки Юрія Миколайовича, представника нерезидента "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ" - Табалова Сергія Олександровича, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
5. Визнати недійсним протокол загальних зборів учасників №14/10/2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлітійвидобування" від 14.10.2021 року.
6. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстраційну дію №1004311070029000641 від 20.10.2021 "Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи".
7. Стягнути на користь Позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.
8. Видати судові накази після набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що про оскаржуване рішення йому не було відомо, оскільки на загальні збори учасників Товариства його не запрошували, а тому порядок їх скликання був порушений.
Також, на думку позивача, реєстратор повинен був відмовити у проведенні реєстраційної дії, так як подані документи суперечать вимогам Конституції та законів України (п. 5 ч. 1 ст. 28 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" (в редакції чинній на час здійснення реєстраційних дій).
Ухвалою від 21.08.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1949/24, ухвалив справу №912/1949/24 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 19.09.2024 - 15:30, залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: "Харсам Орес ФЗЕ"; ТОВ "Касл Браво"; запропонував позивачу не пізніше двох днів з дня вручення копії цієї ухвали повідомити суд про наявність у "Харсам Орес ФЗЕ" Бізнес-центр, ОСОБА_4 , Вільна економічна зона УАК, Умм-ель-Кувейн, ОАЕ офіційного представника (представництва) в Україні та направити третім особам копії позовної заяви з усіма додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання суду; клопотання позивача про витребування доказів, викладене у п. 4. прохальної частини позовної заяви, залишив без задоволення; клопотання позивача про витребування доказів, викладене у п. 3. прохальної частини позовної заяви, задовольнив частково, витребував у відповідача 2. належним чином засвідчені копії банківських виписок, що підтверджують факт зарахування коштів, як збільшення статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу учасника відповідача 2. "Харсам Орес ФЗЕ" у розмірі 297 500 000, 00 грн, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
22.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" та 26.08.2024 засобами поштового зв`язку від позивача надійшло повідомлення №б/н від 22.08.2024 на вимогу суду, а також клопотання про долучення до матеріалів справи доказів відправки третім особам.
26.08.2024 до суду від позивача надійшла заява №б/н від 22.08.2024 про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача з вимогою залучити ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області (адреса: вул. Гоголя, 77/25, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25000, тел. НОМЕР_3 ) як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, з відповідним правовим обґрунтуванням.
26.08.2024 до суду від позивача надійшла заява №б/н від 22.08.2024 про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача з вимогою залучити ОСОБА_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, з відповідним правовим обґрунтуванням.
30.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача 2. в межах строку, встановленого судом, надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 30.08.2024.
06.09.2024 до суду в межах строку, встановленого судом, від позивача надійшла відповідь на відзив №б/н від 02.09.2024.
10.09.2024 до суду від відповідача 2. в межах строку, встановленого судом, надійшли заперечення (на відповідь на відзив) №б/н від 10.09.2024.
17.09.2024 до суду від відповідача 1. надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 09.09.2024.
Протокольною ухвалою від 19.09.2024 на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.10.2024 о 16:00 год.
Ухвалою від 03.10.2024 господарський суд, зокрема, відзив на позовну заяву №б/н від 09.09.2024 відповідача 1. залишив без розгляду, заяви №б/н від 22.08.2024 позивача про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача задовольнив, залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковську Галину Миколаївну, гр. ОСОБА_2 , розгляд справи у підготовчому засіданні відкласти до 06.05.2025 - 11:00 год. Провадження у справі зупинив до надходження відповіді від Компетентного Суду Об`єднаних Арабських Еміратів на судове доручення про вручення документів.
07.10.2024 до господарського суду від ТОВ "Укрлітійвидобування" через систему "Електронний суд" надійшла заява №б/н від 07.10.2024 на виконання ухвали суду від 03.10.2024 року.
07.10.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 07.10.2024 про долучення доказів відправки учаснику.
23.10.2024 до суду в межах строку, встановленого судом, від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковської Г.М. надійшли пояснення №б/н від 22.10.2024 третьої особи щодо позову.
19.11.2024 до суду від гр. ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву №б/н від 18.11.2024.
22.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Укрлітійвидобування" надійшло клопотання №б/н від 22.04.2025 про зупинення розгляду справи з вимогою зупинити провадження по справі №912/1949/24 до набрання законної сили рішення суду у справі №912/2464/24 про що винести відповідну ухвалу.
25.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення №б/н від 25.04.2025 на клопотання Відповідача про зупинення провадження.
27.05.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 27.05.2025 про долучення перекладу на українську мову з вимогою долучити до матеріалів справи переклад на українську мову направленого документа з ОАЕ.
Ухвалою від 30.05.2025 господарський суд поновив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 10.06.2025 - 15:00 год.
Ухвалою від 10.06.2025 господарський суд пояснення третьої особи 4. на позовну заяву №б/н від 18.11.2024 залишив без розгляду. Клопотання №б/н від 22.04.2025 ТОВ "Укрлітійвидобування" про зупинення розгляду справи задовольнив. Зупинив провадження у справі до вирішення іншої справи №912/2464/24, що розглядається в порядку господарського судочинства за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСЛ БРАВО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю у справі в статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЛІТІЙВИДОБУВАННЯ", "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ" про визнання договору і акта недійсними, визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру часток учасників у статутному капіталі товариства та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСЛ БРАВО" про скасування реєстраційної дії щодо зміни складу учасників товариства та набрання законної сили судовим рішенням у справі №912/2464/24. Зобов`язав учасників судового процесу після усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у даній справі, письмово повідомити про це суд з наданням відповідних доказів.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.06.2025 у справі №912/1949/24 скасовано. Справу №912/1949/24 направлено до Господарського суду Кіровоградської області для продовження розгляду.
26.12.2025 матеріали справи надійшли до Господарського суду Кіровоградської області.
Ухвалою від 05.01.2026 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначив на 11:00 - 20.01.2026.
Учасники справи не подали інших заяв чи клопотань, які підлягають розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою від 20.01.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.02.2026 - 11:00 год.
23.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Укрлітійвидобування" надійшло повідомлення №б/н від 23.01.2026 про зміну юридичної адреси учасника процесу, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРЛІТІЙВИДОБУВАННЯ" вважає за необхідне повідомити суд про зміну місця реєстрації третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ" а саме: офіс №АТ - 317, 3-й поверх, Атріум Тауер, Вільна економічна зона, Умм-Аль-Кувейн, Аль Баркаа, Умм-Аль-Кувейн ОАЕ.
26.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Укрлітійвидобування" надійшло клопотання №б/н від 26.01.2026 про стягнення витрат на надання правничої допомоги, керуючись статтями 121, 124 ГПК України, стягнути з відповідачів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на користь Позивача 40 000,00 грн. у складі судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
26.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 26.01.2026 про надання доказів на понесення судових витрат в справі №912/1949/24 з вимогою, керуючись вимогами ГПК, стягнути витрати в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) та судовий збір в розмірі 6056,00 грн. (платіжне доручення додане до позову), а також за подання апеляційної скарга на ухвалу суду - 3 028,00 грн. (платіжне доручення додається) з Відповідачів на користь ОСОБА_1 .
Крім того, 27.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 27.01.2026 про зменшення судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЛІТІЙВИДОБУВАННЯ" з вимогою зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн.
27.01.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "Укрлітійвидобування" надійшла заява №б/н від 26.01.2026 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРЛІТІЙВИДОБУВАННЯ" (Код ЄДРПОУ 37153919) 40 000,00 грн. у складі судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Протокольною ухвалою від 03.02.2026, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 17.02.2026 о 12:30 год.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.
Позивач є одним із учасників ТОВ "Укрлітійвидобування" (код ЄДР 37153919).
Частку в розмірі 10% статутного капіталу ТОВ "Укрлітійвидобування" позивач набув внаслідок отримання дарунку на підставі договору дарування від 26.05.2021, а також акту приймання-передачі частки від 26.05.2021.
В подальшому були відображені відповідні зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР), що підтверджуються описом документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в ЄДР та випискою з ЄДР.
У травні 2021 року частка позивача становила 1 000,00 грн (одну тисячу гривень 00 копійок), що складало 10% статутного капіталу ТОВ "Укрлітійвидобування".
З дати набуття позивачем частки статутного капіталу ТОВ "Укрлітійвидобування" і по 2024 рік позивачу, за його твердженням, не було відомо про скликання чи проведення чергових або позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Укрлітійвидобування".
Однак, у 2024 році позивачу, за його твердженням, з відомостей, що зазначаються в ЄДР стало відомо про те, що 20.10.2021 збільшено статутний капітал ТОВ "Укрлітійвидобування" з розміру, що складав 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) до 297 510 000,00 грн (двісті дев`яносто сім мільйонів п`ятсот десять тисяч гривень 00 копійок).
Внаслідок збільшення статутного капіталу ТОВ "Укрлітійвидобування" частки учасників були перерозподілені наступним чином:
частка учасника - нерезидента "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ" збільшена з 8500,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок) до 297 508 500,00 грн (двісті дев`яносто сім мільйонів п`ятсот вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок);
частка позивача залишилась без змін у розмірі 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок);
частка учасника - ТОВ "КАСЛ БРАВО" залишилась без змін у розмірі 500,00 грн (п`ятсот гривень 00 копійок).
Наслідком перерозподілу часток стало те, що частка позивача з 10% зменшилась до менше ніж 1%.
Позивач через свого представника звернувся до Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області та отримав копії протоколів загальних зборів учасників та статутів Товариства, які мають зберігатися в реєстраційній справі Товариства.
Згідно з описом документів з реєстраційної справи позивачу надано: 
- власне сам опис документів з реєстраційної справи, що надаються за запитом; 
- копію статуту Товариства, що затверджений протоколом загальних зборів учасників №12/05/2021 від 12.05.2021; 
- копію протоколу загальних зборів учасників № 12/05/2021 від 12.05.2021; 
- копію протоколу загальних зборів учасників № 14/10/2021 від 14.10.2021; 
- копію акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства від 26.05.2021;
- копію протоколу загальних зборів учасників № 14/10/2021 від 14.10.2021 року з виправленням.
Відповідно до відомостей, що містяться в витязі з ЄДР від 20.10.2021 у вказану дату державний реєстратор Маловисківської міської ради Сойченко Є.В. (далі по тексту - "реєстратор") здійснив реєстраційну дію "Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи", яка повинна на переконання позивача має бути скасована, оскільки така реєстраційна дія здійснена з порушенням чинного законодавства.
Позивач вважає, що реєстратор зобов`язаний був відмовити в проведенні реєстраційної дії через невідповідність поданих документів вимогам чинного законодавства в частині незаконності прийнятого рішення та непідписання його належними суб`єктами, оскільки наданий для проведення реєстраційної дії протокол загальних зборів учасників №14/10/2021 від 14.10.2021:
1) містить рішення про перерозподіл часток учасників Товариства, який згідно вимог чинного законодавства повинен бути прийнятий одностайним рішенням всіх учасників Товариства;
2) протокол не був підписаний учасниками, як того вимагає статут Товариства та Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";
3) протокол містить виправлення.
Протоколом загальних зборів учасників №14/10/2021 від 14.10.2021 вирішено:
1) затвердити результати внесення додаткових вкладів учасниками Товариства або третіми особами;
2) затвердити розміри часток учасників Товариства та їх номінальну вартість з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів;
3) затвердити розмір статутного капіталу.
Як результат, цим протоколом фактично внесені такі зміни до відомостей, що містяться в ЄДР:
1) статутний капітал Товариства збільшився з 10 000,00 грн до 297 500 000,00 грн.
2) Частка позивача в статутному капіталі зменшилась з 10% до 0,00034%.
При цьому, про таке рішення позивач за його твердженням не знав, оскільки на загальні збори учасників ТОВ "Укрлітійвидобування" його ніхто не запрошував.
За твердженням позивача у протоколі було зазначено недостовірну інформацію про присутність позивача на цих зборах. Відповідна інформація була виправлена, згодом нотаріусом, який засвідчував справжність підпису на протоколі, проте на реєстрацію був поданий первинний текст протоколу з "помилкою".
Відповідно до відомостей з Витягу з ЄДР від 20.10.2021, 20.10.2021 реєстратор також провів реєстраційну дію "Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи".
За позицією позивача, з долученого протоколу вбачається, що реєстратор повинен був відмовити у проведенні реєстраційної дії, так як подані документи суперечать вимогам Конституції та законів України (п.5 ч. 1 ст. 28 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" (в редакції чинній на час здійснення реєстраційних дій) (далі - "Закон").
Позивач зазначив, оскільки фактично протоколом затверджено не лише збільшення статутного капіталу Товариства, а і перерозподіл часток учасників (частка ОСОБА_1 стала менше ніж 1%, в той час як була 10%), таке рішення могло бути прийняте виключно одностайним рішенням всіх учасників ТОВ "Укрлітійвидобування", а не учасниками, що мають у власності сукупно частку в розмірі 90%. У протоколі №14/10/2021 від 14.10.2021 в першому рішенні серед іншого прийняте рішення: "Уповноважити учасників зборів на підписання протоколу". Тобто, рішення про перерозподіл часток учасників ТОВ "Укрлітійвидобування" не містить необхідної кількості голосів для прийняття такого рішення та підписів учасників, які голосували за таке рішення. Протокол підписаний виключно головою зборів гр. ОСОБА_2 .
За позицією позивача, оскільки відповідне рішення не відповідало вимогам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, що діяла на момент проведення державної реєстрації), державний реєстратор зобов`язаний був відмовити в проведенні державної реєстрації через невідповідність поданого протоколу вимогам закону в частині незаконності прийнятого рішення та не підписання його належними суб`єктами (секретар загальних зборів не підписав відповідний протокол).
У протоколі було здійснено "описку", яка в подальшому була виправлена: "Збори є правомочними, оскільки присутні учасники, що володіють 90% статутного капіталу Товариства" (виправлена редакція). В первинному документі було вказано, що: "Збори є правомочними, оскільки присутні учасники, що володіють 100% статутного капіталу Товариства".
Позивач звернув увагу суду також на те, що "описка" виправлена Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Матковською Галиною Миколаївною не до кінця. Адже, в преамбулі протоколу й надалі міститься інформація про присутність позивача на зборах, а також незрозуміло хто і як голосував по всім рішенням протоколу. Крім того, на проведення реєстраційної дії було подано саме такий протокол, хоча позивача за його твердженням на таких зборах не було.
При цьому, реєстратор на підставі вже виправленого протоколу, провів реєстраційну дію "Виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та долучив його в реєстраційну справу щодо реєстраційної дії.
Крім іншого, позивач вважає що протокол № 14/10/2021 від 14.10.2021 повинен бути визначений судом недійсним зважаючи на наступне:
1. протокол не був підписаний учасниками, хоча в першому питанні протоколу було прийняте рішення, серед іншого, "Уповноважити учасників зборів на підписання Протоколу";
2. не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо кількості голосів для прийняття рішень вказаних в протоколі;
3. не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо нотаріального засвідчення підписів учасників на рішенні.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач прагне відновити становище, що існувало до порушення його прав, зокрема, скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстраційну дію №1004311070029000641 від 20.10.2021 "Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи", яка відбулась на підставі рішень загальних зборів ТОВ Укрлітійвидобування" від 14.10.2021.
03.09.2021 директор ТОВ "Укрлітійвидобування", як виконавчий орган товариства, скликав загальні збори товариства та визначив дату їх проведення - 14.10.2021, що підтверджується наведеним наказом директора б/н від 03.09.2021. 
Директор також надіслав учасникам товариства, у тому числі ОСОБА_1 повідомлення про скликання зборів, що підтверджується безпосередньо текстом повідомлення, описом вкладення у цінний лист №2500673753850, поштовою квитанцією №2500673753850 (фіскальним чеком) та накладною №2500673753850. Директор ТОВ "Укрлітійвидобування" надіслав повідомлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 , яка відповідала відомостям наявним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час надсилання повідомлення, а саме: АДРЕСА_4 . 
Правильною адресою ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_4 . Ця адреса вказана, як у договорі дарування частки від 26.05.2021, за якою він набув право на частку у статутному капіталі ТОВ "Укрлітійвидобування", так і у його позовній заяві.
При цьому ОСОБА_1 не повідомив ТОВ "Укрлітійвидобування" після набуття права на частку у статутному капіталі правильної своєї адреси, доказів цьому не надав, а тому Товариство використало офіційні дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно адреси учасника.
Так, відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань":
- якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1);
- якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (частина 2).
Отже, за законом відомості, які є у державному реєстрі вважаються достовірними, а у випадку, коли вони такими не є, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. При цьому третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Позивач, як особа, яка набула право на частку у статутному капіталі після укладення договору дарування частки від 26.05.2021, був ініціатором внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Укрлітійвидобування" в частині зміни учасників з ОСОБА_6 на нього, а тому саме він несе юридичну відповідальність за достовірність таких змін, а саме достовірність вказівки на своє місцезнаходження (проживання). У зв`язку з цим, безпосередньо ТОВ "Укрлітійвидобування" мало право використати відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_1 , які наявні у Державному реєстрі, як достовірні, оскільки не могло та не знало про те, що вони є недостовірними. Зокрема, ОСОБА_1 не довів шляхом надання належних доказів повідомлення ТОВ "Укрлітійвидобування" про власну адресу місцезнаходження, яка б відрізнялася від відомостей, які наявні у Державному реєстрі.
Суд також враховує, що, у незалежності від того, хто подавав документи на державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме ОСОБА_1 чи його представник за довіреністю, правові наслідки вчинення дій стосуються саме ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки саме особи, яку він представляє. Більш того, після внесення змін до Державного реєстру ОСОБА_1 мав можливість перевірити достовірність інформації стосовно нього та вжити належні заходи по виправленню недостовірної інформації, але цього не зробив. Не виправив ці відомості ОСОБА_1 і станом на час розгляду справи в суді.
Таким чином, директор ТОВ "Укрлітійвидобування" забезпечив виконання наведених законодавчих та статутних положень стосовно порядку скликання та повідомлення учасника товариства - ОСОБА_1 про проведення загальних зборів учасників 14.10.2021, а направлення повідомлення на помилкову адресу не складає юридичних наслідків для нього, оскільки він при направленні повідомлення використав офіційні дані стосовно адреси, які були наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
14.10.2021 відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Укрлітійвидобування", на яких були присутні "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ" (з розміром частки 8500 грн, що становить 85 статутного капіталу та 85 голосів) та ТОВ "Касл Браво" (з розміром частки 500 грн, що становить 5 статутного капіталу та 5 голосів), що підтверджується Переліком учасників, які беруть участь у загальних зборах, від 14.10.2021 та нотаріально посвідченим протоколом № 14/10/2021 загальних зборів учасників від 14.10.2021, який складений за результатами їх проведення. 
У Протоколі загальних зборів №14/10/2021 вказано, що ОСОБА_1 присутній на зборах, хоча за наслідками виправлень, на зборах присутні лише 90% учасників, тобто ОСОБА_1 відсутній. Ця обставина відповідає відомостям, які відображені у переліку учасників, які беруть участь у загальних зборах від 14.10.2021, а саме про відсутність ОСОБА_1 . 
У Протоколі, при вказівці на результати голосування з усіх питань порядку денного, позитивно за прийняття рішень відображено "100% голосів учасників товариства, які приймають участь у зборах". Зміст такого відображення результатів голосування суд сприймає як позитивне голосування за прийняті рішення усіх без виключення учасників, які присутні на зборах, а саме "ХАРСАМ ОРЕС ФЗЕ", яке мало 85 голосів та ТОВ "Касл Браво", яке мало 5 голосів, тобто 90 голосів із 100 можливих.
На підставі наведеного, господарський суд вважає, що у Протоколі загальних зборів №14/10/2021 відображена достатня інформація для сприйняття кількості учасників, які прийняли участь у загальних зборах, та результатів прийнятих рішень. У зв`язку з таким висновком, суд вважає помилковими посилання ОСОБА_1 на недостовірність відомостей, які наявні у протоколі стосовно участі у зборах учасників та прийнятих ними рішень.
Протокол Загальних зборів учасників № 14/10/2021 підписав голова зборів ОСОБА_2 , що відповідає вимогам ч. 4 ст. 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", за якою протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. 
Отож, скликання, оформлення результатів та проведення 14.10.2021 Загальних зборів учасників відбулося у відповідності до наведених законодавчих та статутних положень.
При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на формулювання позовних вимог у даному спорі та обраний ним спосіб захисту.
У спірних правовідносинах, які склалися між сторонами у цій справі, поновлення порушених корпоративних прав позивача, у разі здійснення його захисту в судовому порядку, безпосередньо пов`язане зі здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі та склад учасників відповідача, тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а тому ефективність обраного ним способу захисту його порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права (у цьому випадку - здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі та склад учасників товариства).
Раніше в господарських судах існувала усталена судова практика, яка визначала, що учасник, якого незаконно позбавили його частки у статутному капіталі, звертався до суду з позовом про недійсність рішення загальних зборів, яким було внесено відповідні зміни до статуту і відповідного запису про державну реєстрацію цих відомостей в реєстрі. Проте такий спосіб захисту не завжди був ефективним, що обумовило зміну судової практики та законодавства. 
Після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 22.10.2019 у справі №923/876/16 вже усталеним у судовій практиці є підхід, що якщо після прийняття оскаржуваного рішення зборами товариства до державного реєстру вносилися зміни, зокрема, щодо складу засновників (учасників), розміру їх часток, розміру статутного капіталу, а наявний склад учасників товариства відрізняється від складу учасників, який прагне відновити позивач, у разі задоволення позову судове рішення з огляду на баланс інтересів усіх учасників буде стосуватися та впливати на права та інтереси інших учасників. Задоволення вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, яким виключено учасника зі складу учасників товариства, не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно не матиме наслідком відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття оспорюваного рішення загальних зборів. Такий спосіб захисту є неефективний (така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №924/1304/20). Цей висновок застосований також до випадків, коли учасник не був виключеним з товариства, проте його частка зменшилась у грошовому або відсотковому виразі.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються.
Згідно із ч. 1-2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. 
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Аналогічні висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 31.10.2024 у справі №918/124/23.
У постанові від 09.02.2022 у справі №910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340.
Отже, коли особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20).
Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц та постанові від 08.02.2022 у справі №209/3085/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Таким чином, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18).
Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч. 1 ст. 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.
Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, серед іншого, враховує, що у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Так, у позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним протокол загальних зборів учасників №14/10/2021 ТОВ "Укрлітійвидобування" від 14.10.2021.
При цьому, протокол загальних зборів не є актом ненормативного характеру, з огляду на те, що він не має обов`язкового характеру та виданий органом юридичної особи, а не державним органом чи органом місцевого самоврядування. У судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи, а не протокол загальних зборів.
Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, як визнання недійсним протоколу загальних зборів, не відповідає вимогам встановленим чинним законодавством.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення і не є актом, що породжує правові наслідки, то відповідно вимоги позивача про визнання протоколу недійсним, не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог до Державного реєстратора Маловисківської міської ради Сойченка Сергія Валентиновича господарський суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі відповідних заяв про державну реєстрацію.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації.
Таким чином, за загальним правилом, внесення інформації про перелік засновників та учасників юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників) можливе при реєстрації юридичної особи або при внесенні змін щодо зазначених відомостей, про що має надаватися відповідне рішення. 
Під час розгляду документів державний реєстратор не встановлює обставини, що передували підготовці поданих державному реєстратору документів та достовірність даних, зазначених у документах, а лише проводить реєстраційні дії, виключно на підставі поданих йому документів та відомостей, які передбачені законом.
До повноважень державного реєстратора, визначених статтею 6 вказаного Закону, не належить встановлення достовірності даних, зазначених у документах. Водночас повноваження державного реєстратора полягають у перевірці відповідності відомостей, які вказані в заяві на внесення змін, відомостям, які зазначені в поданих документах.
Відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. (п. 2 і 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України)
Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 45 ГПК України)
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.
Господарський суд зазначає, що спір у позивача виник з корпоративних правовідносин, а саме з ТОВ "Укрлітійвидобування" та його учасниками, а не з Державним реєстратором Маловисківської міської ради Сойченком Сергієм Валентиновичем.
Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
З огляду на те, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, у позові до нього слід відмовити саме із цієї підстави.
Відповідно, враховуючи викладене господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.
Крім цього, господарський суд зазначає, що резолютивна частина постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 не містить вказівки на здійснення судом першої інстанції розподілу судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку, відповідно, в даний час, за таких обставин правові підстави для такого розподілу у суду відсутні.
За п. 1-2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Положення ст. 59 Конституції України закріплюють, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина 7 ст. 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частини 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначають, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Зазначеним приписам Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Частина 1 ст. 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (п. 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/2.
Отже, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником сторони, а, отже, є визначеним (постанова Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19).
Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст. 126 ГПК України та у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у ст. 2 та 15 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити надані заявником документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами, та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ТОВ "Укрлітійвидобування" подало до суду такі документи:
- копію договору №39/24 від 21.08.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ "Укрлітійвидобування" та Міжнародним адвокатським об`єднанням "РАДА", відповідно до п. 3.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати йому правничу допомогу, яка складається з окремих доручень про надання правничої допомоги, місце та орган виконання доручення, характер справи визначається додатковими угодами до Договору.
За п. 4.2.5 договору, замовник зобов`язаний сплатити гонорар, здійснювати оплату правничої допомоги в порядку, розмірах та у строки, встановлені договором, своєчасно сплачувати суми витрат та/або інших необхідних платежів.
Згідно з п. 7.1.-7.2. договору, ціна договору визначається сторонами в додатковій угоді до договору за результатами фактично наданої виконавцем правничої допомоги. За надану правничу допомогу замовник сплачує виконавцю гонорар.
Пункт 7.5 договору передбачає сплату замовником виконавцю рекомендованої попередньої оплати.
Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.
- копію додаткової угоди від 23.01.2026 про остаточний розмір гонорару до договору №39/24 про надання правничої допомоги від 21.08.2024 у справі №912/1949/24, якою ТОВ "Укрлітійвидобування" та Міжнародне адвокатське об`єднання "РАДА" узгодили остаточний розмір гонорару, який сплачується замовником за фактично надану правничу допомогу згідно наступного розрахунку:
1. Формування правової позиції – 5 000,00 грн.
2. Підготовка відзиву на позовну заяву – 12 000,00 грн.
3. Технічна робота з документами – 3 000,00 грн.
4. Підготовка заперечення на відповідь на відзив – 7 500,00 грн.
5. Представництво інтересів у суді – 4 000,00 грн.
6. Підготовка інших процесуальних документів – 8 500,00 грн.
Всього надано Виконавцем Правничої допомоги на загальну суму 40 000,00 грн.
Додаткова угода підписана сторонами та скріплена їхніми печатками.
- копію акта про надання правничої допомоги від 23.01.2026, складеного ТОВ "Укрлітійвидобування" та Міжнародним адвокатським об`єднанням "РАДА" про те, що відповідно до умови договору виконавець надав замовнику наступну Правничу допомогу: Надання правничої допомоги по справі №912/1949/24 за період з 21.08.2024-23.01.2026 вартістю 40 000,00 грн.
Акт підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.
ТОВ "Укрлітійвидобування" сплатило 40 000,00 грн за надання правничої допомоги згідно договору №39/24 від 21.08.2024 р. без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією №18196 від 29.08.2024.
Представництво інтересів ТОВ "Укрлітійвидобування" у цій справі здійснював адвокат Іванченко Володимир Володимирович на підставі ордеру серії ВА №1089480 від 29.08.2024.
Реальність надання адвокатом Іванченком В.В. правничої допомоги ТОВ "Укрлітійвидобування" у цій справі підтверджується матеріалами справи, зокрема адвокат підписав і подав до суду відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, а також брав участь у засіданнях 10.06.2025, 20.01.2026, 03.02.2026, 17.02.2026.
Матеріалами справи підтверджуються судові витрати ТОВ "Укрлітійвидобування" у заявленій сумі – 40 000,00 грн.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Заявляючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн, представник Кривецького І.І. зазначає, що зазначений Відповідачем-2 розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та не відповідає вищезазначеним критеріям, представництво не потребувало вивчення великого обсягу законодавства чи аналізу значного масиву доказів, а тому витрати, вказані представником Відповідача-2, є очевидно завищеними та не є реальними. Крім того, не може Відповідач нести в двічі більші витрати ніж Позивач.
Таким чином, Позивач не погоджується із розміром витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх необґрунтованими та неспівмірними з витраченим адвокатом часом та зусиллями на ведення справи та на представництво інтересів в господарському суді.
Визначений Відповідачем-2 розмір гонорару адвоката не відповідає критеріям дійсної необхідності його понесення та розумності, а при підготовці наданих Відповідачем-2 у межах даної справи заяв по суті спору не потребувалось збирання значного об`єму доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, а також аналізу великої кількості законодавства.
Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат відповідача 2. на професійну правничу допомогу адвоката, господарський суд виходить з того, що відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.
Судом також прийнято до уваги складність та об`єм справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом відповідача 2. процесуальних документів, кількість засідань та тривалість розгляду справи судом.
Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення відповідача та конкретні обставини справи, суд вважає узгоджений адвокатським об`єднанням та ТОВ "Укрлітійвидобування" розмір гонорару співмірним із характером та складністю справи, а також фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, зокрема кількістю і змістовним наповненням поданих у справі документів, а також участю в засіданнях.
Суд також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази та/або обґрунтування, які б підтвердили неналежність послуг адвоката у цій справі.
За такого суд дійшов переконання про стягнення з Кривецького І.І. на користь ТОВ "Укрлітійвидобування" 40 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.
Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлітійвидобування" (код ЄДР 37153919, 26200, Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, місто Мала Виска, ВУЛИЦЯ ЖОВТНЕВА, будинок 53А) 40 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити: позивачу, відповідачу 1., третій особі 1. (офіс №АТ - 317, 3-й поверх, Атріум Тауер, Вільна економічна зона, Умм-Аль-Кувейн, Аль Баркаа, Умм-Аль-Кувейн ОАЕ) та третій особі 3. засобами поштового зв`язку; представнику позивача, відповідачу 2., третій особі 2. та третій особі 4. через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 27.02.2026.

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.