ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/20733/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати індексації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення 139 164,05 грн. за весь час затримки виплати - за період з 01.03.2018 року по 23.07.2025 року.
В обґрунтування позову вказано, що Позивач проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що перебуває на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 18.06.2021 року був звільнений зі служби. Під час проходження військової служби Відповідач не нараховував та не виплачував грошове забезпечення в повному обсязі. Факт невиплати відповідної частини грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) підтверджено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року (справа № 240/899/24). Така частина грошового забезпечення Позивачу на загальну суму 139 164,05 грн. була виплачена Відповідачем лише 23.07.2025 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною і вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини такого доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати. 

Ухвалою від 29.08.2025 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , направив до суду відзив на позов (відповідь на відзив), в якому проти позову заперечує. Зазначає, що вказані кошти були нараховані та виплачені на виконання судового рішення, а тому такі кошти не є визначальними для нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III), що були чинні на день виникнення спору.

За приписами статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Більш того, в розумінні вимог цієї ж статті 2 цього Закону під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що перебуває на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 18.06.2021 року був звільнений зі служби і виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження військової служби Позивачу грошове забезпечення за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року виплачувалося в неповному обсязі, що стало предметом судового розгляду в адміністративній справі № 240/899/24.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року у цій справі № 240/899/24 позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 березня 2018 року по 18 червня 2021 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та зобов`язано здійснити нарахування та виплату Позивачу таку індексацію грошового забезпечення за цей період.
Вказане судове рішення набуло чинності відповідно до Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання вказаного судового рішення Відповідачем нараховано і 23.07.2025 року виплачено Позивачу грошове забезпечення (індексація грошового забезпечення) за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року на загальну суму 139 164,05 грн.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, що вказані кошти виплачені на виконання судового рішення, а тому не можуть вважатися доходами в розумінні вимог Закону № 2050-III.
Так, судовим рішенням підтверджено право Позивача на перерахунок та виплату грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року.
Такі виплати у вигляді індексації грошового забезпечення не мають разового характеру і в розумінні вимог Закону № 2050-III є грошовими доходами, що підлягають компенсації зв`язку з порушенням термінів їх виплати - у разі затримки на один і більше календарних місяців.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача, зумовленого невиплатою Відповідачем компенсації зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача, наведені у позові, щодо права на нарахування компенсації втрати доходу саме в розмірі 139 164,05 грн. за період з 01.03.2018 року по день їх фактичної виплати (23.07.2025 року) з огляду на таке. 

Так, відповідно до вимог ст.3 Закону № 2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до вимог п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159 (надалі - Порядок № 159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. 

Таким чином, станом на 01.03.2018 року у Позивача було відсутнє право на дохід в розмірі 139 164,05 грн. Вказаний дохід на загальну суму 139 164,05 грн. - це сумарне визначення частини грошового забезпечення Позивача (індексація грошового забезпечення) за період з 01.03.2018року по 18.06.2021 року.

В розумінні вимог Закону № 2050-III та Порядку №159 у Позивача право на компенсацію доходу у зв`язку з порушенням терміну виплати індексації грошового забезпечення за відповідний місяць виникло лише з наступного календарного місяця за умови відповідного індексу інфляції за відповідний календарний місяць. 
Таким чином, вказане порушене право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходу у вигляді індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.06.2021 року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати частини грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року). 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у вигляді індексації грошового забезпечееня за період з 01.03.2018 року по 18.06.2021 року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

26.02.26