СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/3834/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Демідова П.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О., при секретарі судового засідання Курило Є.П., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агросервіс СГ" (вх. №118 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі №922/3834/25
за позовом: Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків, 
до відповідача: Приватного підприємства "Агросервіс СГ", с. Мокра Рокитна, Харківський район, 
про стягнення 955 894,80 грн,

Представники сторін:
від заявника: Омельченко О.В. ( в режимі відеоконференції)- самопредставництво,
від позивача: Пивоваров О.М. (в залі суду)- самопредставництво,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Агросервіс СГ" про стягнення 955 894,80 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою виявлено та зафіксовано факти порушення відповідачем правил зберігання відходів життєдіяльності тварин у не призначеному для цього місці, на земельній ділянці (на відкритому ґрунті), що є порушенням вимог ст.91 Земельного кодексу України в частині недодержання вимог законодавства про охорону довкілля, абз.11 ч.1 ст.35 Закону України "Про охорону земель", п. "з" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи" та ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". 
Господарський суд Харківської області (суддя Лавренюк Т.А.) рішенням від 18.12.2025 позов задовольнив повністю; стягнув з Приватного підприємства "Агросервіс СГ" на користь держави грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в розмірі 955 894,80 грн; стягнув з Приватного підприємства "Агросервіс СГ" на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області - 14 338,42грн.
Мотивуючи ухвалене рішення суд першої інстанції посилався на наявність в діях відповідача складу цивільного правопорушення, яке є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Зокрема, судом зазначено, що в діях відповідача має місце порушення приписів природоохоронного законодавства щодо зберігання відходів життєдіяльності тварин у не призначеному для цього місці, доказів на спростування виявлених порушень суду не надано. При цьому, вина відповідача полягає у незабезпеченні захисту земель від забруднення, засмічення та невжитті заходів запобігання негативному та екологічно небезпечному впливу на земельній ділянці та ліквідації наслідків такого впливу, що призвело до завдання державі збитків, які підлягають відшкодуванню. Суд зауважив, що саме вказане порушення з боку відповідача стало причиною завдання навколишньому природному середовищу майнової шкоди у розмірі 955 894,80грн, розрахунок якої арифметично та методологічно виконаний у відповідності до приписів Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, та не спростовано відповідачем. За результатами дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог.
Приватне підприємство «Агросервіс СГ» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, які суд першої інстанції помилково вважав установленими, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25, відкрити апеляційне провадження, зупинити дію зазначеного рішення та скасувати його.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу заявник посилається на недоведеність позивачем розміру шкоди, оскільки її розрахунок здійснений із застосуванням даних, що не підтверджені належними доказами. Так, скаржник зауважує, що витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, на які є посилання в розрахунках позивача, відсутні, як і будь-які інші докази на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки засмічених/забруднених земель, які необхідні для здійснення такого розрахунку. Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що саме вказані позивачем ділянки були засмічені. Також, матеріали справи не містять акти відбору проб ґрунтів, на які є посилання в протоколах вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №02-2023/3-4 та №02-2023/1-2 від 16.01.2023, що, на його думку, не дозволяє встановити в яких саме місцях були відібрані зразки ґрунту та перевірити правильність нарахування розміру шкоди. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026, в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Демідова П.В. – головуючий суддя, Крестьянінов О.О. – суддя, Мартюхіна Н.О. – суддя.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.01.2026 витребував у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/3834/25, з метою перевірки наведених у скарзі доводів та встановлення обставин, що мають значення для вирішення питання щодо дотримання строків на апеляційне оскарження або щодо правомірності їх поновлення. Матеріали справи №922/3834/25 надійшли до суду 27.01.2026.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.01.2026 заяву Приватного підприємства "Агросервіс СГ" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 18.12.2025 у справі №922/3834/25 задовольнив; поновив Приватному підприємству "Агросервіс СГ" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агросервіс СГ" (вх. №118 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі № 922/3834/25; призначив розгляд апеляційної скарги у справі №922/3834/25 на 10 березня 2026 р. у приміщенні суду; встановив учасникам справи строк до 10.02.2026 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи; зупинив дію рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2025 року у справі № 922/3834/25.
Копія вказаної ухвали направлена до електронних кабінетів сторін.
Відповідно до ч.1 ст.285 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.242 ГПК України, передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Згідно з довідками, сформованими в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» копія ухвали суду від 29.01.2026 доставлена до електронних кабінетів сторін 29.01.2026 о 22:15 та о 22:21, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.242 ГПК України, копія ухвали вважається врученою 30.01.2026. 
Отже, сторони належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження, дату, час та місце розгляду апеляційної скарги заявника.
У зв`язку з перебування у відрядженні судді Крестьянінова О.О., який входить до складу колегії суддів, відповідно до пункту 2.3.43.Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/3834/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Демідова П.В. – головуючий суддя, Білоусова Я.О. – суддя, Мартюхіна Н.О. – суддя.
06.03.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що дії Інспекції щодо нарахування відповідачеві шкоди, завданої внаслідок засмічення та забруднення земельних ресурсів є правомірними та обґрунтованими, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 – цілком законним та таким, що не підлягає скасуванню.
В судовому засіданні 10.03.2026 за участю представників сторін оголошено перерву до 07.04.2023 об 11:00год, про що постановлено ухвалу від 10.03.2026. 
31.03.2026 від представника Приватного підприємства "Агросервіс СГ" через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про проведення судового засідання 07.04.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою сервісу https://vkz.court.gov.ua/, яку суд задовольнив ухвалою від 07.04.2026.
01.04.2026 від скаржника через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме докази зруйнування в наслідок збройної агресії промислової нерухомості відповідача, гибелі тварин за місцезнаходженням відповідача та місцем перевірки, яка була проведена позивачем.
Представник заявника в судове засідання з`явився, брав участь у засіданні в режимі відеоконференції наполягав на задоволенні апеляційної скарги та скасуванні рішення суду першої інстанції.
Представники позивача в судове засідання з`явились, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Розглянувши клопотання б/н від 31.03.2026 скаржника про долучення доказів, колегія судді зазначає наступне.
ПП "Агросервіс СГ" звернулось до апеляційного суду з клопотанням, в якому просить поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи №922/3834/25 документи за наведеним переліком, посилаючись на те, що питання про діяльність відповідача та усунення встановлених в ході перевірки порушень було поставлено судовою колегією в судовому засіданні. В підтвердження викладеного в засіданні, відповідач вирішив надати суду апеляційної інстанції. Крім того, відповідач заявив, що він не отримував ухвалу Господарського суду Харківської області від 29 жовтня 2025 року про відкриття провадження у справі, а тому не міг подавати докази під час розгляду справи судом першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно з ч.1, 3, 4 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. 
З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали Господарського суду Харківської області від 29.10.2025 направлена на адресу місцезнаходження заявника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 63211, Харківська обл., Харківський р-н, с. Мокра Рокитна, вул. Бедівська, 34, листом з рекомендованим повідомленням, проте конверт з копією ухвали повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Проте, як свідчать матеріали справи копію рішення по цієї справі, яке також було надіслано засобами поштового зв`язку, відповідач отримав.
Крім того, матеріали справи підтверджують відсутність електронного кабінету у відповідача протягом періоду розгляду справи в суді першої інстанції.
Судова колегія наголошує, що 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким було запроваджено обов`язкову реєстрацію та використання електронних кабінетів у ЄСІТС представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями.
Статтею 6 ГПК України, зокрема, передбачено, що: у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (ч.1); позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів (ч.2); Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч.4); адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. 
Отже, реєстрація електронного кабінету є встановленим законом обов`язком осіб, зазначених у ст. 6 ГПК України. 
Враховуючи зазначене, відповідач, як юридична особа зареєстрована за законодавством України має обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету у підсистемі “Електронний суд” та невиконання вказаного обов`язку не може бути поважною причиною для пропуску та поновлення строку на подання процесуальних документів та доказів у справі.
Виходячи із зазначеного, неможливість подання доказів до суду першої інстанції зумовлена виключно суб`єктивною поведінкою відповідача та не є винятковим випадком в розумінні приписів ч.3 ст.269 ГПК.
Разом з цим, судова колегія зауважує, що подані витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, акти комісійних обстежень та акти загиблі тварин свідчать про події військової агресії, які відбулися після проведення перевірки та не впливають на розгляд позовних вимог, а тому мають загальний характер та не можуть вважатися доказами, які є належними для вирішення спірних відносин. 
Стосовно відзиву позивача на апеляційну скаргу, судова колегія враховує, що вказаний відзив надійшов до суду через підсистему “Електронний суд” 06.03.2026, тобто з пропуском строку, встановленого судом в ухвалі на його подання (10.02.2026), та позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку, у зв`язку з чим, беручи до уваги положення ст.118 ГПК України, колегія суддів також не вбачає підстав для прийняття його до розгляду. Разом з цим представник позивача брав участь в судових засіданнях та мав можливість висловити позицію щодо апеляційної скарги.
Згідно з ч.1, 3 ст.270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).
Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційним господарським судом враховані обставини, встановлені судом першої інстанції про наступне.
Мешканці с. Мокра Рокитна звернулись до Державної екологічної інспекції у Харківській області зі скаргою від 02.11.2022, в якій просили здійснити позаплановий захід державного нагляду (контролю) Приватного підприємства «Агросервіс СГ» на предмет дотримання підприємством законодавства по поводженню з відходами, враховуючи розміщення ним з 2021 року відходів життєдіяльності корів та туш мертвих корів на відкритому полі неподалік підприємства, що є великою загрозою та має значний негативний вплив на екологічна права мешканців сіл Мокра Рокитна, Одринка та Харківського району. 
Державна екологічна інспекція у Харківській області (позивач) з метою перевірки тверджень, викладених у колективному зверненні мешканців с. Мокра Рокитна та с. Одринка Харківського району Харківської області від 02.11.2022, звернулась до Державної екологічної інспекції з відповідним зверненням, у відповідь на яке остання надала погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) листом №2.5/236ПГ від 27.12.2022.
На підставі наказу №1-12-01 від 04.01.2023 та направлення №1-12-01/03-04 від 04.01.2023, ст.ст.4, 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 07.04.2020 за № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633, у період з 05 по 06, з 09 по 13, з 16 по 18 січня 2023 року, Державною екологічною інспекцією у Харківській області здійснена позапланова перевірка державного нагляду (контролю) Приватного підприємства "Агросервіс СТ" (відповідач) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони атмосферного повітря, охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, використання та охорони земель, поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами.
За результатами проведеної позапланової перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківські області складено акт від 18.01.2023 №01/12-01/03-04.
Зі змісту вказаного акту вбачається, що під час фактичного обстеження земельної ділянки зазначеної у колективному зверненні громадян, в присутності директора ПП «Агросервіс СГ» ОСОБА_1 , виявлено засмічення земельної ділянки, а саме на відкритому ґрунті, приблизно в 900м від автодороги, що веде до с. Мокра Рокитна Харківського району, Харківської області, в полі, неподалік лісопосадки виявлені сторонні предмети і матеріали (відходи життєдіяльності тварин). До перевірки директором ПП «Агросервіс СГ» ОСОБА_1 надано договір оренди землі загальною площею 3,8255га на вищевказану земельну ділянку від 25.12.2014 б/н, укладений між гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (орендодавці) та ПП "Агросервіс СГ" (орендар), відповідно до якого орендодавці надають, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий № 6324284500:01:001:0159, яка знаходиться на території Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком оренди на 20 років. Проєктних (дозвільних) документів, що посвідчували б можливість розміщення (складування) відходів життєдіяльності тварин на вищевказаній земельній ділянці відповідачем надано не було. З метою фіксації порушення вимог природоохоронного законодавства, у присутності директора підприємства ОСОБА_1 , складено додаток № 1 до акту перевірки, який підписаний останнім без зауважень. Також у присутності ОСОБА_1 , з метою та встановлення можливого перевищення вмісту забруднюючих речовин (у порівнянні з фоновими значеннями), здійснено відбір зразків ґрунту з вищевказаної земельної ділянки. Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено лабораторні дослідження ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 № 01-2023/1-2) та встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 5 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 3,1 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельної ділянки, що є псуванням земель.
В акті також зазначено, що під час проведення перевірки здійснено обстеження земельної ділянки на відстані 300м від АДРЕСА_1 , вздовж лісопосадки, неподалік сіносховища. До перевірки директором ПП "Агросервіс СГ" Красовським О.І. надано документи, що посвідчують право користування вищевказаною земельною ділянкою, а саме договір оренди землі, укладений між гр. ОСОБА_4 (орендодавець) та ПП "Агросервіс СГ" (орендар) від 20.01.2012, загальною площею 1,3352 га, з кадастровим номером 6324284500:01:002:0026 та договір оренди землі, укладений між гр. ОСОБА_5 (орендодавець) та ПП "Агросервіс СГ" (орендар) від 12.01.2012, загальною площею 5,0314 га, з кадастровим номером 6324284500:01:002:0043. З метою проведення лабораторних досліджень ґрунту та встановлення можливого перевищення вмісту забруднюючих речовин (у порівнянні з фоновими значеннями), здійснено відбір зразків ґрунту з вищевказаних земельних ділянок, які перебувають в оренді ПП «Агросервіс». Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено лабораторні дослідження ґрунту, результатами досліджень проб ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 № 02-2023/3-4) та встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 3,4 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 2,2 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельних ділянок, що є псуванням земель.
Вказаний акт не підписано збоку директора ПП «Агросервіс СГ». 
Державної екологічною інспекцією у Харківській області, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в діяльності Приватного підприємства «Агросервіс СГ» видано припис від 23.01.2023 року №01/03-13. 
Пунктом 1 вказаного припису передбачено, до 20.02.2023 забезпечити вжиття заходів, щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки, які є у використанні ПП «Агросервіс СГ» та ліквідувати наслідки такого впливу, а саме: забезпечити використання орендованої земельної ділянки (договір оренди землі від 25.12.2014 № б/н між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 та ПП «Ангросервіс СГ», кадастровий № 6324284500:01:001:0159, просторове розташування в 900м від автодороги, що веде до с. Мокра Рокитна Харківського р-ну Харківської обл., в полі, неподалік лісопосадки) відповідно до вимог екологічної безпеки, у т.ч. забезпечити ліквідацію засмічення вказаної вище земельної ділянки до 20.02.2023.
Забезпечити вжиття заходів, щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки, які є у використанні ПП «Агросервіс СГ» та ліквідувати наслідки такого впливу, а саме: забезпечити використання орендованих земельних ділянок (договір оренди землі від 25.12.2014 №б/н між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 та ПП «Ангросервіс СГ», кадастровий № 6324284500:01:001:0159, просторове розташування в 900м від автодороги, що веде до с. Мокра Рокитна Харківського р-ну Харківської обл., в полі, неподалік лісопосадки; договір оренди землі від 20.01.2012 між гр. ОСОБА_4 та ПП «Агросервіс СГ», кадастровий номер 6324284500:01:002:0026 та договір оренди землі від 12.01.2012 між гр. ОСОБА_5 та ПП «Агросервіс СГ», кадастровий номер 6324284500:01:002:0043, що є у використанні ПП «Агросервіс СГ», просторове розташування: на відстані 300м від АДРЕСА_1 , вздовж лісопосадки, неподалік сіносховища), відповідно до вимог екологічної безпеки, у т.ч. забезпечити ліквідацію псування (ліквідувати забруднення) вказаних вище ділянок до 20.02.2023 (п.2 припису).
Пунктом 3 припису визначено до 16.02.2023 привести у відповідність до діючого законодавства зберігання відходів. Не допускати порушення правил зберігання відходів, які було виявлено під час проведення перевірки, а також ліквідувати виявлене неналежне зберігання відходів (на відкритому грунті), а саме: відходи життєдіяльності у не призначеному для цього місці (в 900м від автодороги, що веде до с. Мокра Рокитна Харківського р-ну Харківської області, в полі, неподалік лісопосадки) на земельній ділянці з кадастровим номером № 6324284500:01:001:0159. 
Акт від 18.01.2023 № 01/12- 01/03-04 та припис від 23.01.2023 № 01/03-13 направлено засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, у зв`язку із відмовою останнього від їх підписання та отримання. Факт отримання відповідачем вказаних документів підтверджується відмітками у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення 24.01.2023 – акту та 28.01.2023 - припису.
07.02.2023 на адресу Державної екологічної інспекції у Харківській області від відповідача надійшла скарга на припис від 23.01.2023 № 01/03-13 у пунктах 1-3 якої останній фактично визнає факти порушенням ним вимог природоохоронного законодавства, що спричинили засмічення та забруднення земельних ділянок та просить Інспекцію продовжити термін виконання вимог припису до 30.06.2023,посилаючись на те, що станом на момент перевірки припинили свою діяльність Державне підприємство Лебединський Державний Ветсанзавод та Державне підприємство Куп`янський ветеринарно-санітарний завод, з якими було укладено договори на вивіз відходів. Пошук приватних компаній, які здійснюють вивіз відходів на договірній основі у Харківської, Сумської та Полтавської областях виявився безрезультатним, а також наведені інші об`єктивні обставини, за якими припис не може бути виконаний в строки, в ньому встановлені. 
У відповідь на вказану скаргу 21.02.2023 позивач звернувся до директора відповідача Красовського О.І. з листом за вих. №1114-03-07 «Про розгляд скарги», яким повідомив про надання згоди на подовження терміну виконання вимог припису до 30.06.2023.
Позивач звернувся до відповідача з претензіями від 17.02.2023, до яких долучені розрахунки шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а саме: № 15 на суму 890 112,00грн, № 16 на суму 59 340,80грн та № 17 на суму 6 442,00грн, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.
Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення шкоди з відповідача в сумі 955 894,80 грн, за результатами розгляду якої, суд першої інстанції задовольнив позовну заяву в повному обсязі, з мотивів викладених вище. 
Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що відносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища»», Законом України «Про охорону земель», Земельним кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про охорону земель» підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".
Статтею 56 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є необхідним доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами здійснення позапланової перевірки державного нагляду (контролю) за додержанням природоохоронного законодавства Приватний підприємством «Агросервіс СГ», за участю директора підприємства, встановлено порушення у вигляді забруднення земельних ресурсів відходами, що зафіксовано в акті Державної екологічної інспекції у Харківській області від 18.01.2023 №01/12-01/03-04, на підставі якого видано припис від 23.01.2023 №01/03-13 з метою усунення виявлених порушень.
Відповідний акт та припис не підписані збоку Приватного підприємства «Агросервіс СГ», при цьому долучені до матеріалів справи копії рекомендованих повідомлень свідчать про отримання вказаних документів заявником (24.01.2023 – акту, 28.01.2023 - припису).
При цьому додаток 1 до акту №01/12-01/03-04, в якому зазначена засмічена земельна ділянка, морфологічний склад відходів, параметри засмічення, пристрій яким здійснено заміри, схема прив`язки засміченої земельної ділянки до оточуючого середовища, містить підпис директора заявника.
Докази на спростування виявлених порушень матеріали справи не містять, при цьому зі змісту скарги заявника на припис вбачається відсутність заперечень щодо виявлених порушень, зокрема скаржник зазначає, що припинення роботи приватних компаній, які здійснюють діяльність з вивозу відходів, та погодні умови унеможливлюють побудувати котлован для гноєсховища з метою забезпечення ліквідації засмічення зазначених у акті земельних ділянок, тобто фактично скаржник погоджується із фактами порушення ним вимог природоохоронного законодавства, що спричини забруднення та засмічення земельних ділянок з проханням продовжити терміни виконання п.п.1-3 припису.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що факт порушення приписів природоохоронного законодавства щодо зберігання відходів життєдіяльності тварин у не призначеному для цього місці в діях відповідача є доведеним.
Обов`язковою умовою відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього середовища є наслідки у вигляді шкоди, що підлягає компенсації в повному обсязі.
Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності визначений Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за № 285/2725 зі змінами (далі - Методика).
Пунктом 3.1 Методики визначено, що землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх граничнодопустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).
Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища (пункт 3.2 Методики).
Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель (пункт 3.3 Методики).
Відповідно до пункту 3.4 Методики визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина проникнення.
Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.
В матеріалах справи наявні, зокрема копії акту позапланової перевірки яким встановлено порушення природоохоронного законодавства №01/12/01/03-04 від 18.01.2023, з додатком 1, протоколів №02-2023/3-4 та №01-2023/1-3 вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 та розрахунків шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства зумовленою засміченням земельних ресурсів. 
Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок позивача, враховуючи, що відповідачем надані розрахунки не спростовані, дійшов висновку, що він є арифметично та методологічно виконаний у відповідності до приписів Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства.
Проте, скаржник, не погоджується з вказаним висновком суду, у поданій апеляційній скарзі та зазначає, що матеріалами справи не підтверджується, що саме вказані позивачем в акті земельні ділянки були засмічені, а надані відповідачем договори оренди надавались як приклади договорів, які у своїй діяльності укладає відповідач для оренди ділянок в цій місцевості. 
При цьому, в матеріалах справи міститься копія скарги Приватного підприємства «Агросервіс СГ» вих.№03/02 від 03.02.2023 на припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 23.01.2023 року №01/03-13, який складений на підставі акту перевірки №01/12/01/03-04 від 18.01.2023. Зі змісту вказаної скарги не вбачається будь-яких зауважень та заперечень збоку заявника щодо земельних ділянок, які були зазначені в акті, їх кадастрових номерів та їх місця розташування. Натомість, скаржник фактично визнав факт наявності відходів на земельних ділянках, які зазначені в акті.
Колегія суддів зауважує, що однією з основних засад законодавства є добросовісність, а дії учасників правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.
Зокрема доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на давньоримській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). По суті згаданий принцип римського права є вираженням equitable estoppel однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. В основі цієї доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.
В контексті наведеного, в умовах відсутності будь-яких заперечень щодо земельних ділянок, надання договорів на підтвердження факту наявності орендних відносин щодо них та визнання факту несвоєчасного вивезення відходів життєдіяльності тварин, в поданій апеляційні скарзі ставить під сумнів проведення належність земельних ділянок в його користуванні, що свідчить про суперечливу і непослідовну поведінку заявника.
Заявник наголошує, що розрахунок розміру шкоди не підтверджено належними доказами, оскільки витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, на які є посилання в розрахунках позивача, як і будь-які інші докази на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки засмічених/забруднених земель, які необхідні для здійснення такого розрахунку, відсутні. 
Як зазначалось, відповідно до положень Методики основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.
З матеріалів справи вбачається, що Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом №506-03-07 від 20.01.2023, в якому просила надати інформацію щодо нормативно грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: 6324284500:01:001:0159, 6324284500:01:002:0026 та 6324284500:01:002:0043.
У відповідь на вказаний лист Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило, що витяг з технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру (лист №11-20-10-382/0/19-23 від 01.02.2023).
В розрахунках, які наявні в матеріалах справи містяться посилання на витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, показник якого врахованих при розрахунку заподіяної шкоди, проте відповідні витяги в матеріалах справи відсутні, що ставить під сумнів правильність здійсненого розрахунку. 
В ході апеляційного провадження позивач також не спростував заперечення скаржника належними та допустимими доказами. 
Колегія суддів зауважує, що показник нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який покладений в основу розрахунку розміру шкоди має бути підтверджений належними доказами, тобто має бути доведеним, проте всупереч викладеному витяги, на які є посилання у розрахунках відсутні.
Заявник зазначає, що матеріали справи не містять акти відбору проб ґрунтів, на які є посилання в протоколах вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №02-2023/3-4 та №02-2023/1-2 від 16.01.2023, що, на його думку, не дозволяє встановити в яких саме місцях були відібрані зразки ґрунту та перевірити правильність нарахування розміру шкоди. 
Відповідно до протоколу №01-2023/1-2 вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023 встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 5 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 3,1 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельної ділянки, що є псуванням земель. Вказаний протокол містить посилання на акт відбору проб ґрунтів від 05.01.2023 №01-2023/1-2.
З протоколу №02-2023/3-4 вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2023, вбачається перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній - у 3,4 разів; по нітратам у перерахунку на нітрати - у 2,2 рази; фосфор (рухомі форми) у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5- у 2,8 рази, тобто забруднення земельних ділянок, що є псуванням земель. Вказаний протокол містить посилання на акт відбору проб ґрунтів від 05.01.2023 №02-2023/3-4.
Акт відбору проб ґрунту за своїм змістом є документом, що засвідчує законність та правильність процедури відбору зразків для лабораторних досліджень. У ньому фіксуються, зокрема місце (геолокація, глибина) та час відбору, стан ділянки, склад ґрунту (колір, структура, вологість), тип забруднення (якщо є), дані про виконавця та фіксується присутність при відборах проб особи, дії якої є метою перевірки, шляхом підписання представником зазначеної особи .
При цьому, зазначені у протоколах акти відбору проб ґрунтів відсутні в матеріалах справи.
Відповідно до додатку №6 до Методики площа забрудненої ділянки, кв. м визначається за актом про забруднення земель та за матеріалами спеціальних вишукувань Проте, матеріали справи не містять вказаних актів та матеріалів спеціальних вишукувань, відсутні також план-схеми земельних ділянок за кадастровими номерами 6324284500:01:002:0043 та 6324284500:01:002:0026. 
Викладене ставить під сумнів територію, на якій виконано відбір грунтів, засоби вимірювальної техніки та допоміжне обладнання які застосовувалось при відборі проб, їх пакування, площу земельної ділянки та пробної площадки, вид проби, їх кількість, глибина відбір та масу, а також дані щодо відібрання зразків за участю/без участі представника відповідача з дотриманням процедури відбору, що в свою чергу зумовлює недоведеність, викладених у протоколах вимірювання даних та розміру завданої шкоди, враховуючи посилання в здійснених розрахунках на дані, які відсутні в матеріалах справи. 
Судова колегія враховує, що сам по собі акт перевірки уповноваженого органу не може бути єдиним і достатнім доказом для притягнення до відповідальності за порушення, а має оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Відсутність належного документального розміру шкоди виключає можливість притягнення до відповідальності.
Виходячи з викладеного, в умовах відсутності доказів, в підтвердження даних для здійсненого розрахунку, надані на підтвердження розміру завданої шкоди докази не є достатніми для встановлення факту заподіяння даної шкоди в розмірі, яка заявлена позивачем до стягнення.
Судова колегії в цьому зв`язку враховує позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 2.02.2021 року у справі № 908/125/18, яка зробила саме такі висновки, які суд врахував при прийняті цього рішення. Так, колегія суддів Касаційного господарського суду вказала на те, що під час вирішення відповідних спорів суди мають надавати оцінку, у тому числі розрахунку заявленої до стягнення шкоди, зумовленої забрудненням земельної ділянки, встановлювати чи не здійснено такий розрахунок із порушенням та чи підтверджується документально. Відсутність в матеріалах зазначеної справи витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, матеріалів спеціальних вишукувань, а також плану-схеми земельної ділянки із зазначенням відповідних площ забруднення та акту відбору проб ґрунтів, стало підставою для висновків колегії суддів суду касаційної інстанції, в яких було підкреслено, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
З огляду на зазначене судова колегія Східного апеляційного господарського суду зауважує, що позивачем не доведено факту заподіяння шкоди у відповідному розмірі, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до заявника відповідальності у вигляді відшкодування завданої шкоди в розмірі, який заявлений у позові. 
Отже, доводи заявника щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, які суд першої інстанції помилково вважав установленими знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до положень статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на позивача.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агросервіс СГ" (вх. №118 Х) на Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі №922/3834/25 – задовольнити.
2.Рішення Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 у справі №922/3834/25 - скасувати.
3.Ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
4.Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області (61165, м. Харків, вул. Єніна Євгенія, 6, код ЄДРПОУ 37999518) на користь Приватного підприємства "Агросервіс СТ" (63211, Харківська область, Харківський район, с. Мокра Рокитна, вул. Бедівська, 34, код ЄДРПОУ 03762271) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 17 206,11грн.
5.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова буде складена та підписана протягом десяти днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної частин) постанови.

Повна постанова складена 09.04.2026.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя Н.О. Мартюхіна