Номер провадження: 33/813/231/26
Номер справи місцевого суду: 947/27369/25 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУПАП, 
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №386804, 09.07.2025 року, 09.07.2025 року о 21:40 годин на вул. Львівська, 36-А в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen С3 державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», стала учасником ДТП та мала ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей розширені не реагують на зміну світла, неприродна блідість обличчя. В діях ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі на протязі більш ніж три години. Вказаними діями порушила п. 2.5 ПДР України.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..
Не погодившись з наведеною постановою суду, 11.12.2025 захисник ОСОБА_1 – адвокат Боличевський С.П. подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівниками поліції було протиправно обшукано її автомобіль та особисті речі. Після доставки ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, будь - які відеозаписи проходження нею медичного огляду відсутні, що є порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд у заклади охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та відсутні докази огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського. Працівниками поліції в протоколі не зазначено, на підставі яких ознак було виявлено стан наркотичного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду. Працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 . 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Боличевський С.П. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючою ознакою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі відмовилась.
За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні наявних у матеріалах справи доказів встановлені наступні обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №386804, 09.07.2025 року, 09.07.2025 року о 21:40 годин на вул. Львівська, 36-А в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen С3 державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», стала учасником ДТП та мала ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей розширені не реагують на зміну світла, неприродна блідість обличчя. В діях ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі на протязі більш ніж три години. Вказаними діями порушила п. 2.5 ПДР України.
Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно-правовими актами.
Так відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкції).
Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції, та з тим, що наявні у справі докази доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386804 від 10.07.2025 (а.с. 1);
- довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія (а.с.3);
- довідка про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2025 (а. с. 5);
- наявний у матеріалах справи відеозапис з боді камер 471323 (а. с. 6).
Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
По даній справі орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен надати докази, які доводять, зокрема факт наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння.
Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №386804 від 10.07.2025, в пункті 10 зазначаються технічні засоби відеофіксації, які долучаються до матеріалів справи з портативних відеореєстраторів №474569, 474940, 471323.
Однак, під час дослідження апеляційним судом долучених до матеріалів справи відеозаписів наявних на CD диску, вбачається, що на останньому міститься відеозапис лише з портативного відеореєстратора №471323.
З метою перевірки всіх обставин справи, апеляційним судом було здійснено запит до УПП в Одеській області про надання відеозаписів з портативних відеореєстраторів з бк 474569, 474940.
У відповідь на вказаний запит, УПП в Одеській області повідомило, що надати відеозаписи немає можливості, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання. 
З дослідженого відеозапису з портативного відеореєстратора №471323, встановлено, що автомобіль Citroen С3 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 потрапив у ДТП, під час спілкування та складання документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та запропоновано проїхати до лікарні на медичний огляд, на що ОСОБА_1  погодилася. Також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово здійснювала спробу пройти огляд, але в остаточному підсумку лікар нарколог повідомив, що ОСОБА_1 сдала сечу, але к в кількості, яка не дозволяє передати матеріали до лабораторії в опечатаному вигляді, хоча із отриманої кількості вдалося встановити наявність метадону. 
Отже, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здала біологічну речовину, тобто не відмовлялась від проходження огляду, а навпаки виходячи з медичної установи зазначала, що вона здавала біологічний матеріал, однак їй було вказано, що його не достатньо для проведення дослідження. 
Інші відеозаписи до матеріалів справи працівниками поліції не долучені, наданий відеозапис не фіксує всіх подій, які мали місце безпосередньо в медичному закладі. Весь наявний запис з бодікамери №471323 фіксувався на вулиці біля медичного закладу, а не безпосередньо в ньому. 
Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості пересвідчитись, чи дійсно ОСОБА_1 вчиняла дії щодо ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому з наявних доказів встановлено здачу нею біологічного матеріалу, а тому її дії неможна розцінювати як відмову від проходження огляду.
Відповідно до Інструкції №1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Отже Інструкція чітко передбачає, що у разі неможливості взяття в обстежуваної особи сечі, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, тим більше, що саме кров поряд із сечею мала б використовуватися для проведення дослідження на вміст наркотичних речовин в організмі особи згідно з Інструкцією.
Зазначені обставини справи і відповідні їм норми закону і підзаконного акту свідчать про те, що фізіологічні нездатність ОСОБА_1 здати зразок сечі в потрібній кількості впродовж відведеного для цього часу не свідчить про її відмову чи ухилення від проходження огляду, що проводився в установленому законом порядку у разі, якщо працівниками медичного закладу не вжито заходів щодо відібрання інших видів біологічного середовища.
У зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи проведення огляду безпосередньо в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд позбавлений можливості пересвідчитись чи пропонувались ОСОБА_1 відібрання іншого можливого біологічного середовища.
Зважаючи на викладені обставини, ознаки складу порушення - відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. 
Суд першої інстанції повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.
Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року скасувати.
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова