Справа № 503/208/26 
Провадження № 2/503/593/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 23.11.2021 року  ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЖОБЕР» (надалі за текстом - ТОВ «ФК «ДЖОБЕР») кредитний договір № 751090, на умовах строковості, зворотності, платності отримала кредит на суму 3900,00 грн на строк 29 календарних днів, тобто з кінцевим терміном повернення - 21.12.2021 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1,90% в день від суми кредиту. 30.11.2023 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (надалі за текстом - ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») було укладено договір відступлення прав вимоги № 1-30/11/2023, згідно умов якого ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступило ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, згідно Витягу з Реєстру боржників, в якому була зазначена грошова вимога до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року. Однак, після настання терміну повернення кредиту, відповідачем у встановлений строк не була погашена заборгованість за зазначеним кредитним договором, яка станом на дату подання позову, внаслідок чого станом на 26.12.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 11703,90 грн, з яких 3900,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, а 7803,90 грн - прострочена заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника - адвоката Пархомчука С.В. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року в розмірі 11703,90 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900,00 грн та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7803,90 грн, а також стягнути понесені судові витрати, орієнтовний розмір яких становить 15662,40 грн, з яких 2662,40 грн сплаченого судового збору та 13000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Також в змісті позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи - відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 від 13.02.2026 року (а.с.28) та копію списку № 897 згрупованих відправлень «Лист з оголош. цінністю» (Ф.103 Лист з о/ц) АТ «Укрпошта» (а.с.29), в якому під № 4 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0319409375886 надіслане відповідачу, а також із долученням до них копії фіскального чеку, що підтверджує про оплату послуг за пересилання (а.с.29 на звороті). При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0319409375886 останнє 16.03.2026 року повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.55). 
25.02.2026 року ухвалою суду (а.с.33-34) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представником, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 28.02.2026 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.37-38), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 3 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2026 року № 03-17/797 (а.с.32), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067114026317, яке 16.03.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.51-52). Окрім того, суд також ще додатково надіслав відповідачу копію ухвали на її поштову адресу, зазначену позивачем у змісті позовної заяви (а.с.2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та у кредитному договорі (а.с.16 на звороті), про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067114024772, яке 16.03.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.47-48). 
15.03.2026 року представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. подав через систему «Електронний суд» заяву про розподіл (відшкодування, компенсацію) судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн, а також надав доказ того, що зазначену заяву разом із додатками надіслано відповідачу у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 від 11.03.2026 року (а.с.42) та копію списку № 1554 згрупованих відправлень «Лист з оголош. цінністю» (Ф.103 Лист з о/ц) АТ «Укрпошта» (а.с.42 на звороті-43), в якому під № 10 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0319409390214 надіслане відповідачу, а також із долученням до них копії фіскального чеку, що підтверджує про оплату послуг за пересилання (а.с.43 на звороті).
У встановлений судом строки відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
23.11.2021 року ОСОБА_1 , через особистий кабінет на сайті товариства http://topcredit.ua, підписала Паспорт споживчого кредиту/Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) з використанням для його підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «G0155» (а.с.9-10). 
23.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» (TM TOP CREDIT») в електронній формі кредитний договір № 751090 (а.с.11-16), з використанням для його підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «G0155», згідно умов якого отримала кредит на суму 3900,00 грн на строк 29 днів, тобто датою погашення кредиту було 21.12.2021 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі фіксованої процентної ставки в розмірі 1,90 % від суми кредиту в день за користування кредитом та сплатою підвищеної процентної ставки у розмірі 2,9% від суми кредиту в день під час автопролонгації, яка може застосовуватися неодноразово, але не більш ніж на 50 календарних днів у сукупності (пункт 9.4.3.2 договору). 
Водночас із цим у пункті 9.4.3 цього договору (а.с.15 на звороті) сторонами було узгоджено, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважатиметься автоматично продовженим (автопролонгованим), а строк користування кредитом - продовжений. Строк автопролонгації Договору та подовження строку користування кредитом складає період часу з дати наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 (десяти) календарних днів включно (пункт 9.4.3.1). 
Крім того, одночасно із цим зазначеним електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатору «G0155» ОСОБА_1 також підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.12), який є невід`ємною частиною договору. 
При цьому, в пункті 2.1 вказаного кредитного договору № 751090 від 23.11.2021 року (а.с.11) сторонами було обумовлено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок банківської платіжної карти позичальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання договору.
Водночас довідка про ідентифікацію ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» (а.с.17 на звороті) підтверджує, що одноразовий ідентифікатор «G0155», який був використаний для підписання Паспорту споживчого кредиту та самого кредитного договору, був надісланий  ОСОБА_1 23.11.2021 року на її номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який зазначений у розділі «11. Реквізити та підписи сторін» кредитного договору № 751090 від 23.11.2021 року (а.с.16 на звороті).
На підтвердження виконання товариством пункту 2.1 кредитного договору позивач надав лист-відповідь ТОВ «САНРАЙЗ ФІНАНС» від 11.02.2026 року Вих. № 1102/2026-1 (а.с.25 на звороті), відповідно до якої 23.11.2021 року кошти у сумі 3900,00 грн були успішно переказані 23.11.2021 року на карту з маскою № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , order ID 751090, Client Order ID 50172ad3-fe19-4c06-aef1-9b7cd5907b7. 
Однак, у порушення положень договору відповідач ОСОБА_1 користуючись наданими їй коштами не виконала свої кредитні зобов`язання, а саме не повернула отримані кошти (тіло кредиту), а також не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 26.12.2025 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 11703,90 грн, з якої 3900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, а 7803,00 грн - заборгованість за процентами.
30.11.2023 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено договір відступлення прав вимоги №1-30/11/2023 (а.с.18-20), згідно умов яких ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступило (відчужило) за плату ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру боржників (а.с.21), який є Додатком до договору, в якому значиться зобов`язання  ОСОБА_1 за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року.
Відповідно до квитанції про виконання платіжної інструкції АТ «ПУМБ» № 1063 від 27.11.2025 року (а.с.27) ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було здійснено оплату ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» за договором факторингу №1-30/11/2023 від 30.11.2023 року.
Водночас директором ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було складено виписку з особового рахунку за кредитним договором № 751090 (а.с.17), згідно якої заборгованість  ОСОБА_1 за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» станом на 26.12.2025 року складає 11703,90 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3900,00 грн, а прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7803,90 грн. 
При цьому, з метою досудового врегулювання спору представником ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було складено на ім`я ОСОБА_1 вимогу від 26.12.2025 року за Вих. № б/н про виконання зобов`язань за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року про погашення кредитної заборгованості (а.с.7 на звороті), в якій зазначено про відступлення прав вимоги та зміну кредитора з ТОВ «ДЖОБЕР» на ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а також про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 11703,90 грн (заборгованість за сумою кредиту - 3900,00 грн, заборгованість за відсотками - 7803,90 грн) з попередженням про те, що у разі невиконання цієї вимоги буде вжито заходи щодо захисту своїх прав та інтересів. 25.12.2025 року копія згаданої вимоги позивачем була надіслана відповідачу рекомендованим поштовим відправленням № R067061251780, що підтверджує копія списку № 20879-07-35-42 рекомендованих листів (а.с.8), в якому під № 6 зазначено відправлення на ім`я ОСОБА_1 , а також із долученням до нього копії фіскального чеку, що підтверджує оплату послуг за пересилання (а.с.8 на звороті).

Нормативно-правове застосування
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Висновки суду 
- щодо обґрунтованості позову
Згідно із статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року, укладеним з ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», а також враховуючи те, що відповідач не надала відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. 

- щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2662,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» від 06.02.2026 року № 725 (а.с.1). 
Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. 
Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18).
Відповідно до копії договору №09/07/2025 про надання правової допомоги (а.с.22-23), укладеного 09.07.2025 року між позивачем ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем; додаткової угоди №1 від 20.01.2026 року до Договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025 року (а.с.24); копії розрахунку вартості наданих послуг адвокатом Пархомчук С.В. (а.с.46), акту про отримання правової допомоги від 09.03.2026 року (а.с.41 на звороті) та копії платіжної інструкції АТ «ПУМБ» від 09.03.2026 року № 1110 (а.с.45), згідно яким вартість наданих юридичних послуг становить 13000,00 грн.
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, а саме надання консультації, складання позовної заяви і подання її до суду, складання клопотань, заяв та інших процесуальних документів, а також канцелярські витрати щодо виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, а також реальність їх фактичного понесення позивачем внаслідок сплати. 
Водночас із цим від відповідача Якименко І.О. до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 13000,00 грн.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44002941, до  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором № 751090 від 23.11.2021 року в розмірі 11703 (одинадцять тисяч сімсот три) грн 90 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900,00 грн та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7803,90 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати у загальному розмірі 15662 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко