ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/1450/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2025 (головуючий суддя Парусніков Ю. Б., судді Верхогляд Т. А., Іванов О. Г.)
про закриття апеляційного провадження 
у справі № 908/1450/13
за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»
до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1) Фонд державного майна України і 2) Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, 
про визнання права власності на нерухоме майно,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст обставин справи, що передували постановленню оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду
1. Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, про визнання права власності на силове обладнання Запорізьких високовольтних електричних мереж згідно з додатком № 1 (за переліком, який додається до позовної заяви).
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що під час створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Запоріжжяобленерго» (далі - ДАЕК «Запоріжжяобленерго»), правонаступником якої є ВАТ «Запоріжжяобленерго», Міністерство енергетики та електрифікації України передало до її статутного фонду майно, перелік якого визначений у листі Фонду державного майна України від 13.04.2005 № 10-21-4636. ВАТ «Запоріжжяобленерго» зазначало, що на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 03.07.1995 № 115 «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Запоріжжяобленерго» та листа Фонду державного майна України від 13.04.2005 № 10-21-4636 позивач набув право власності на силове обладнання Запорізьких високовольтних електричних мереж. ВАТ «Запоріжжяобленерго» також посилалося на те, що невизнання відповідачем права власності позивача на майно є підставою для звернення до нього з позовом відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України.
3. Позивач подав до суду заяву від 14.05.2013 про зміну предмета позову. Заява про зміну предмета позову мотивована тим, що на підставі наказу генерального директора ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 11.02.2013 № 115-од у травні 2013 року завершено проведення заходів, спрямованих на встановлення наявності відповідного майна та уточнення його місцезнаходження. Тому позивач просив визнати за ВАТ «Запоріжжяобленерго» право власності на майно згідно з додатком № 1 до цієї заяви.
4. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13 позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено. Визнано за ВАТ «Запоріжжяобленерго» право власності на силове обладнання Запорізьких високовольтних електричних мереж згідно з додатком № 1 до заяви про зміну предмету позову.
5. Приватне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат» (далі - ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат»), не погодившись із рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013, звернулося 26.06.2024 до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. 
6. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2024 у справі № 908/1450/13 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13.
7. З`ясовуючи підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013, суд апеляційної інстанції навів доводи ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про те, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13 в частині спірного майна, розташованого на вул. Димитрова, 44 у м. Запоріжжі, порушуються права ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на це майно. 
8. Розглядаючи клопотання про поновлення строку ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13, суд апеляційної інстанції навів доводи ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат». Зокрема, як зазначив суд апеляційної інстанції, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» вказувало, що про існування рішення Господарського суду Запорізької області у справі від 27.06.2013 № 908/1450/13 ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» стало відомо під час судового провадження у справі № 908/1431/24 за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про внесення змін до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 2020 із відповіді на відзив ПАТ «Запоріжжяобленерго», надісланої 06.06.2024. При цьому суд апеляційної інстанції визнав безпідставними доводи ПАТ «Запоріжжяобленерго», викладені в запереченнях проти відкриття апеляційного провадження, щодо обізнаності ПрАТ «Запоріжабразив» про існування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13 з 19.03.2024. 
9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі № 908/1450/13 апеляційну скаргу ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» задоволено. Скасовано рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 в частині задоволення позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання права власності на силове обладнання відповідно до переліку, наведеного в резолютивній частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
10. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.20205 касаційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 скасовано, справу № 908/1450/13 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
11. Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 Верховний Суд наголосив, що зв`язок між оскаржуваним судовим рішенням та правами, інтересами та/або обов`язками скаржника має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним, суд апеляційної інстанції повинен був установити, чи вирішувалося питання судом першої інстанції про права, інтереси та/або обов`язки ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» та які саме права, інтереси та/або обов`язки скаржника порушуються оскаржуваним судовим рішенням. Проте суд апеляційної інстанції не встановив, чи є ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» власником майна або його частини, право власності на яке просить визнати позивач у цій справі. Тому колегія суддів вважала, що апеляційний господарський суд дійшов передчасного висновку, що рішенням суду першої інстанції порушені права ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на майно, визнання права власності на яке є предметом цього спору.
12. Також Верховний Суд зауважив, що задовольняючи клопотання ПрАТ «Запоріжабразив» щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на необхідність встановлення моменту поінформованості ПрАТ «Запоріжабразив» щодо вказаного судового провадження, не дослідив докази, подані ПрАТ «Запоріжабразив» до апеляційної скарги на підтвердження клопотання щодо відновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази, подані ПАТ «Запоріжжяобленерго» на заперечення проти відкриття апеляційного провадження.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду
13. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2025 під час нового розгляду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
14. Апеляційний господарський суд, закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» на виконання вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 11.02.2025, виходив із того, що скаржник вважає, що оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду за позивачем у справі № 908/1450/13 також визнано право власності на вищевказане майно, що належить скаржнику, чим порушено його право. Своєю чергою зв`язок між оскаржуваним судовим рішенням та правами, інтересами та/або обов`язками скаржника має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.
Апеляційний господарський суд зазначив, що рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 містить повний перелік майна, зокрема, з його інвентарними номерами станом на 01.01.2013, водночас визнаного за ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» у справі № 24/670/07 майна у цьому переліку немає, чим спростовуються доводи скаржника, що він є власником частини майна, право власності на яке визнане оскаржуваним рішенням господарського суду.
Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі №908/1450/13 не порушує прав ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат».
15. Надаючи оцінку доводам скаржника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний господарський суд зазначив, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» 19.03.2024, на адвокатський запит, наданий в межах надання правової допомоги ПрАТ «Запоріжабразив», повідомило Адвокатське об`єднання «Консиліум» про ухвалення Господарським судом Запорізької області 27.06.2013 рішення у справі № 908/1450/13. Оскільки інтереси ПрАТ «Запоріжабразив» під час подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі №908/1450/13 представляло Адвокатське об`єднання «Консиліум» в особі адвоката Трохимця О.П., то скаржник дізнався про існування оскаржуваного рішення щонайменше з 19.03.2024, водночас з апеляційною скаргою звернувся 26.06.2024, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження. З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, а з урахуванням наявності апеляційного провадження є підставою для його закриття.
Касаційна скарга
16. Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
17. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. 
18. Зокрема, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.02.2025 у даній справі щодо встановлення обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні позову, і не дослідив зібрані у справі докази, які були надані ПрАТ «Запоріжабразив». Скаржник вважає, що оцінка доказів судами була проведена лише з позиції однієї із сторін - позивача - ПАТ «Запоріжжяобленерго», у якого, як вважає скаржник, відсутнє право на спірне майно, що не було досліджено апеляційним судом при винесенні ухвали про закриття провадження.
19. На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник також посилається на правові висновки, викладені в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 757/28231/13-ц, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 910/6210/20, від 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22), від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19, від 23.07.2019 у справі № 917/2034/17, від 28.05.2019 у справі № 925/859/16, від 13.05.2025 у справі № 922/1977/24, від 20.02.2018 у справі № 917/553/17 від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.
20. Щодо строку на апеляційне оскарження скаржник вважає, що апеляційний господарський суд при дослідженні строку на апеляційне оскарження, всупереч вказівкам Верховного Суду, ігноруючи положення чинного ГПК України (частина п`ята статті 310 ГПК України), посилається на положення статті 261 ГПК України, яке, не існувало на момент винесення рішення судом інстанції, а також посилається на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 21.04.2020 у справі № 924/251/19, яка також не може бути застосована з огляду на постанову Верховного Суду від 11.02.2025 у даній справі. Скаржник зазначає, що ПрАТ «Запоріжабразив» зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції став відомий лише 06.06.2024 після отримання відповіді на відзив. Після вчинення активних дій, з метою встановлення зв`язку між рішенням і своїм майном, на думку скаржника, ПрАТ «Запоріжабразив» звернулося з апеляційною скаргою у розумний строк після виявлення відповідних обставин. Оприлюднення рішення в ЄДРСР та отримання відповіді на адвокатський запит, на думку скаржника, не можна ототожнювати із врученням судового рішення.
Відзив
21. У межах встановленого Верховним Судом строку АТ «Запоріжжяобленерго» подало відзив на касаційну скаргу ПрАТ «Запоріжабразив», у якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження залишити без змін.
22. Відповідач та треті особи своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу не скористались, відповідні відзиви не подали.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій
23. Згідно з частинами першою, другою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2).
24. Переглянувши оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.
25. Предметом касаційного перегляду є ухвала апеляційного господарського суду про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запоріжабразив» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024. Тому завданням Верховного Суду є перевірка дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запоріжабразив» на рішення суду апеляційної інстанції на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.
26. Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства.
27. Частиною першою статті 17 ГПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
28. Частиною першою статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
29. За приписами частин першої, четвертої статті 272 ГПК України у разі якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
30. Отже, в разі подання апеляційної скарги не учасником справи, який не був присутній під час апеляційного розгляду справи, а особою, яка взагалі не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції, перш за все, має з`ясувати, чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 914/2161/23, від 06.02.2025 у справі № 908/3468/13, від 22.08.2024 у справі № 910/12559/20.
31. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.07.2024 у справі № 910/5925/15-г, від 07.11.2024 у справі № 910/5925/15-г, від 06.02.2025 у справі № 908/3468/13.
32. Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, особа, яка звертається з апеляційною скаргою відповідно до статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
33. Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.
34. Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної (касаційної) скарги.
35. Наведене також відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, від 17.10.2022 у справі № 904/6084/21, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21.
36. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
37. Верховний Суд неодноразово наголошував, що встановлення факту вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення та оцінки доводів особи, яка подала скаргу, оскільки в інакшому випадку (якщо буде встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника у справі судом першої інстанції не вирішувалися) апеляційний господарський суд закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, незалежно від того, чи розглядалися відповідні доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 914/2161/23, від 06.02.2025 у справі №908/3468/13, від 22.08.2024 у справі № 910/12559/20.
38. ПрАТ «Запоріжабразив» зазначило, що між ним та ПАТ «Запоріжжяобленерго» мав місце спір про право власності на майно, яке розташоване по вул. О. Поради (Димитрова), 44, у м. Запоріжжі. Своєю чергою рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.11.2007 у справі №24/670/07 визнано нерухомим майном підстанцію у складі ошаткування ВРУ 150/35/10 кВ, порталів та гнучних зав`язків від трансформаторів до реакторних, інвентарний № 31001315, що розташована на вул. Димитрова, 44, у м. Запоріжжі та визнано за Приватним акціонерним товариством «Запорізький абразивний комбінат» право власності на об`єкт нерухомого майна - підстанцію у складі ошаткування ВРУ 150/35/10 кВ, порталів та гнучких зав`язків від трансформаторів до реакторних, інвентарний № 31001315.
39. ПрАТ «Запоріжабразив» вважає, що оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду за позивачем у справі № 908/1450/13 також визнано право власності на вищевказане майно, що належить скаржнику, чим порушено його права.
40. З`ясовуючи питання про те, чи стосується рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13 безпосередньо прав, інтересів та (або) обов`язків ПрАТ «Запоріжабразив», апеляційний господарський суд виходив із того, що рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 містить повний перелік майна, зокрема, з його інвентарними номерами станом на 01.01.2013, водночас визнаного за ПрАТ «Запоріжабразив» у справі № 24/670/07 майна у цьому переліку немає, чим спростовуються доводи скаржника, що він є власником частини майна, право власності на яке визнане оскаржуваним рішенням господарського суду
41. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі №908/1450/13 не порушує прав ПрАТ «Запоріжабразив».
42. Отже, зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду свідчить про те, що апеляційний господарський суд на виконання положень процесуального законодавства, якими врегульовано порядок та алгоритм дій суду в разі надходження апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, проте вважала, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, інтереси та/або обов`язки, з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів установив, що оскаржуване ПрАТ «Запоріжабразив» рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у цій справі безпосередньо не впливає на права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.
43. Суд відхиляє посилання скаржника на висновки, викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 757/28231/13-ц (про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно), Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 910/6210/20 (про відкриття провадження у справі про банкрутство), від 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22) (про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору), від 28.07.2020 у справі №904/2104/19 (про визнання банкрутом), від 23.07.2019 у справі № 917/2034/17 (про скасування рішення засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією та/або умов договору), від 28.05.2019 у справі № 925/859/16 (про повернення (витребування) майна боржника), від 13.05.2025 у справі № 922/1977/24 (про скасування оперативно-господарської санкції) як безпідставні, позаяк надані касаційними судами у згаданих постановах висновки загалом є нерелевантними та стосуються загальних підходів до оцінки доказів при з`ясуванні обставин будь-якої господарської справи, а тому вони не можуть бути покладені у заперечення висновків судів у даній справі, які ґрунтуються на оцінці судами іншої сукупності доказів та за іншого предмета доказування.
44. Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 917/553/17 від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18, в яких Касаційний господарський суд навів висновок щодо застосування положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в контексті того, що першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула право власності, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, бо такої підстави закон не передбачає), оскільки у зазначеній справі досліджується питання дотримання судом апеляційної інстанції процесуальних норм при закритті апеляційного провадження з підстав, що рішення господарського суду першої інстанції не порушує прав скаржника, що не є подібними до тих відносин, що склалися у справах наведених скаржником на обґрунтування підстав касаційного провадження, оскільки в них Верховним Судом переглядались рішення судів попередніх інстанцій ухвалені по суті позовних вимог.
45. Оскільки апеляційний господарський суд установив, що рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 не стосується прав та обов`язків заявника, то суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запоріжабразив» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2013 у справі № 908/1450/13.
46. Доводи касаційної скарги ПрАТ «Запоріжабразив» в частині обґрунтування строку на апеляційне оскарження не мають вирішального значення для розгляду цієї справи, оскільки викладені вище висновки щодо непорушення права скаржника судовим рішенням є самостійною та окремою підставою для закриття апеляційного провадження, а тому судом касаційної інстанції і не розглядаються.
47. Наведеним спростовуються необґрунтовані доводи ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», викладені в касаційній скарзі. Отже, процесуальні дії апеляційного господарського суду відповідають вимогам процесуального законодавства, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
48. Верховний Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).
49. ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», звертаючись із касаційною скаргою, не довело неправильного застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваної ухвали.
50. За результатами перегляду ухвали апеляційного господарського суду в касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносини судом апеляційної інстанції із правильним застосуванням норм процесуального права. Підстав для скасування чи зміни ухвали, що оскаржується, Верховний Суд не встановив.
51. Таким чином, за встановлених у цій справі обставин колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного господарського суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.
52. Верховний Суд вважає за можливе розглянути касаційну скаргу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Висновки Верховного Суду
53. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
54. Пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
55. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
56. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Судові витрати
57. Позаяк Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судове рішення, що оскаржувалось, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» залишити без задоволення.
2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2025 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ 

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил