Справа № 314/923/26
Провадження № 3/314/671/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2026           м. Вільнянськ  Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,паспорт серії НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591047 від 14.02.2026, 14.02.2026 о 09:05:00 по вул. Горького, 11 у м. Вільнянськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом строком на 1 рік Шевченківським районним судом від 08.09.2025. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591078 від 14.02.2026, 14.02.2026 о 09:05:00 перебуваючи по вул. Сонячна, 21 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, котрий повідомив, що алкоголь вживав після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за адресою: м. Вільнянськ, вул. Горького, 11. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події відмовився. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591061 від 14.02.2026, 14.02.2026 о 09:05:00 по вул. Горького, 11 у м. Вільнянськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_2 , котрий при зміні напрямку руху, а саме розвороту не впевнився у безпечності свого маневру внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований на узбіччі без порушень ПДР автомобіль «DAEWOO Lanos», д/н НОМЕР_3 , який належить громадянину ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591069 від 14.02.2026, 14.02.2026 о 09:05:00 по вул. Горького, 11 у м. Вільнянськ водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_2 , котрий при зміні напрямку руху, а саме розвороту не впевнився у безпечності свого маневру внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований на узбіччі без порушень ПДР автомобіль «DAEWOO Lanos», д/н НОМЕР_3 , який належить громадянину ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив місце вчинення ДТП та поїхав з місця події. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав. 
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про розгляд справи без його участі.
Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 25.02.2026 до суду надав заяву, у якій просить не притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Вивчивши матеріали справи, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Так, його вина у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591047 від 14.02.2026;
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591078 від 14.02.2026;
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591061 від 14.02.2026;
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591069 від 14.02.2026;
-постановою серії ЕНА № 6649683 від 11.02.2026;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2026 (відмова);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-схемою місця ДТП;
-письмовими поясненнями потерпілого;
-фотознімками, дисками з відеозаписами події, яка мала місце 14.02.2026.
З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у скоєних правопорушеннях.
Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість – одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності адміністративного правопорушення і стягнення, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності стягнення вчиненому адміністративному правопорушенню. Категорія справедливості передбачає, що стягнення за адміністративне правопорушення повинно бути домірним. Справедливе застосування норм права – є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад адміністративного правопорушення та рамки стягнення відповідатимуть один одному, а й те, що стягнення має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Принцип рівності всіх громадян перед законом – конституційна гарантія правового статусу особи, що поширюється, зокрема, на призначення стягнення. Притягнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, до адміністративної відповідальності не лише означає рівність усіх осіб перед законом, а й передбачає встановлення в законі єдиних засад застосування такої відповідальності.
Завданням КУпАП є правове забезпечення охорони прав і свобод громадянина, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку зміцнення законності, запобіганням правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Для здійснення цього завдання КУпАП визначає, які суспільно небезпечні діяння є адміністративними правопорушеннями та які адміністративні стягнення застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового стягнення досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу обов`язків за ухилення від відбування додаткового стягнення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень. 
За приписами ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
У зв`язку з тим, що вказані правопорушення вчинені однією і тією ж особою і підлягають одночасному розгляду одним і тим же органом, зазначені справи слід об`єднати в одне провадження за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 591047 від 14.02.2026 (справа № 314/923/26), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591078 від 14.02.2026 (справа № 314/924/2026), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591061 від 14.02.2026 (справа № 314/925/2026) та протоколом серії ЕПР1 № 591069 від 14.02.2026 (справа № 314/927/26), присвоївши єдиний номер справи № 314/923/26.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Об`єднати в одне провадження за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 591047 від 14.02.2026 (справа № 314/923/26), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591078 від 14.02.2026 (справа № 314/924/2026), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591061 від 14.02.2026 (справа № 314/925/2026) та протоколом серії ЕПР1 № 591069 від 14.02.2026 (справа № 314/927/26), присвоївши єдиний номер справи № 314/923/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: 
Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька область/21081300; код ЄДРПОУ 37941997; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA708999980313000149000008001.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Для сплати судового збору кошти перерахувати:
Стягнення судового збору на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення. 
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Суддя           О.В. Швець 
02.04.2026