Справа № 766/17026/25
н/п 2-а/766/240/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Майдан С.І.,
за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Веремчук Карина Юріївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
встановив:
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_1 . Постанову №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_1 – скасувати. Провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП – закрити. Свої вимоги мотивував тим, що 31 серпня 2024 року відносно позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 була прийнята постанова №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно з розділом 20 п. 1 п. п. 5 Податкового кодексу України складає 17 000,00 грн. Позивач та його представник вважають, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, відповідно, такою, що підлягає скасуванню. Копію постанови представник позивача адвокат Веремчук К. Ю. отримала на електронну пошту у відповідь на адвокатський запит від Білозерського ВДВС у Херсонському районі Херсонської області 05 листопада 2025 року. В цей же день представник позивача ознайомилась з даною постановою та іншими матеріалами відкритого виконавчого провадження №77100589. А тому позивач звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на оскарження даної постанови. Позивач, будучи військовозобов`язаним, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, в зв`язку з чим відносно нього складено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП до штрафу в розмірі 17 000 грн. Позивача притягнуто до відповідальності за не уточнення персональних даних протягом встановленого законодавством терміну, тобто за порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена статтею 210 КУпАП, тоді як постанова складена за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яке передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Тобто дії позивача у вигляді порушення порядку військового обліку помилкового кваліфіковані за ст.210-1 КУпАП, тоді як існує спеціальна стаття, яка передбачає відповідальність за таке порушення ст.210 КУпАП. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено не можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами. Відповідачем не надано доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Таким чином склад адміністративного правопорушення в діях позивача у вигляді не уточнення своїх облікових даних не доведений належними доказами. Крім того, відповідачем не доведено розгляд справи про адміністративне правопорушення з участю ОСОБА_1 або його неявку без поважних причин, в зв`язку з чим право приймати участь при розгляді справи, право на подання заперечень, пояснень, право скористуватися правової допомогою, порушене – про що свідчить навіть відсутність підпису ОСОБА_1 на оскаржуваній постанові.
Ухвалою від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та представник позивача Веремчук К.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав.
Третя особа - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що встановлює вину особи.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 31 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 була прийнята постанова №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно з розділом 20 п. 1 п. п. 5 Податкового кодексу України складає 17 000,00 грн.
Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог абзацу другого ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу сьомого ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктів 7, 7-1, 14, 16-2, 18, 20, 23, 25, 31, 34 ч.1 ст.7 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.04.2024 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», в умовах особливого періоду, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України від 11.04.2024 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто в період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р., свої персональні дані (адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти), інші персональні дані) через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. 
В оскаржуваній постанові вказано, що при розгляді справи враховано ті обставини, що ОСОБА_1 розкаявся, адміністративне правопорушення визнав та пояснив що був необізнаний про порядок та механізм оновлення персональних даних для цілей військового обліку.
Графи «копію постанови отримав», «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» не заповнені.
24.02.2025 року начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольгою Кілюшик винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 77100589 з примусового виконання постанови №І/1/748, виданої 31.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з ОСОБА_1 34 000,00 гривень штрафу.
Згідно військово-облікового документу №261220240688132900103, ОСОБА_1 знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 26.12.2024 року. Згідно даних військово-облікового документу, ОСОБА_1 непридатний з виключенням з військового обліку на підставі довідки 18 Регіональна ВЛК від 24.04.2025 року №2025-0424-1045 гр. ІІ ст.75а. 
Частиною першою ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
З диспозиції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, відповідач мав та має можливість отримати персональні позивача дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/22 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час. 
За змістом ст.ст. 10,11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Так, статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» .
18.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку №3633-ІХ від 11.04.2024 року.
Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Так, абз.4 п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Враховуючи вимоги абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадав на 16.07.2024 року.
Слід зазначити, що не заслуговують на увагу посилання позивача на примітку до статті 210 КУпАП, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач. Крім того, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024 року, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти, фактичного місця проживання, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.
Щодо посилань позивача на неправильність кваліфікації його дій за ст. 210-1 КУпАП слід зазначити наступне.
За порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, настає відповідальність, передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП.
У відповідності до абз 4 пункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Одночасно, для військовозобов`язаних під час мобілізації передбачений такий же обов`язок абз 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993.
Названий вище обов`язок для призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити свої персональні данні виник з 18.05.2024, коли набули чинності відповідні зміни до Правил № 1487, унесенні постановою КМУ № 563 від 16.05.2024 «Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Закону № 3543-ХІІ, унесенні Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.
На даний час діє Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX (далі - Указ №65/2022), яка триває і до тепер.
Оголошення нової мобілізації в України після 18.05.2024 не відбулося, тому й обов`язок уточнити персональні дані, передбачений Правилами № 1487 та Законом № 3543-ХІІ, не виник.
Однак, такий обов`язок під час дії Указу № 65/2022 передбачений абз 4 підпункту 1) пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ - громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Так як указаний вище обов`язок щодо уточнення персональних даних саме зараз - з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно, коли уже йде мобілізація, запроваджений і передбачений Законом № 3633-ІХ саме у частині проведення мобілізації, а не військового обліку, то його не виконання слід розглядати як порушення законодавства про мобілізацію, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.
Разом з тим, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього та був позбавлений можливості надати свої заперечення з посиланням на докази.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Зі змісту постанови вбачається, що відомості про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок доказування у даній справі, не надано.
В контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Разом з цим, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, відповідний орган, уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в розгляді, не можуть бути підставою для скасування постанови. Проте, у матеріалах справи немає доказів, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення про час розгляду справи відносно нього.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
З урахуванням наведеного, суд вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Також згідно з ч. 1 ст. 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. На думку суду, позивачем був пропущений строк на оскарження вказаної постанови з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову позивач отримав 05.11.2025 року, до суду звернувся 14.11.2025 року. Тому суд поновлює пропущений процесуальний строк як пропущений з поважних причин.
Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1 ч.3, 245, 247, 251, 252, 268, 280 КУпАП, суд
вирішив:
Поновити строк на оскарження постанови №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_1 . 
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Веремчук Карина Юріївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити. 
Скасувати постанову №І/1/748 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_1 .
Закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан