Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 279/6988/25
Провадження № 2/935/602/26
РІШЕННЯ
Іменем України
06 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого – судді Василенка Р.О., із секретарем – Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Танцуріна Є.В. звернулася до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованість за кредитним договором № 497562-КС-004 від 09.05.2024 року в сумі 30348 (сорок три тисячі чотириста тридцять шість) грн 22 коп та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 09.05.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 497562-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Зазначає, що відповідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у розмірі 7000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору перерахувавши їх на відповідну банківську картку № НОМЕР_1 . Також, 10.05.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 497562-КС-004 про надання кредиту (Далі – Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 3 000.00 грн. Однак зазначає, що відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а лише часткового сплатив кошти, відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 497562-КС-004 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 497562-КС-004 на загальну суму 4170,00 грн. У зв`язку з чим у нього станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 30 348,22 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 9 350,45 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 19 971,24 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 1 026,53 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направив до суду заяву, в якій просить провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору, а саме відповідач в позасудовому порядку повністю закрив кредит.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №R067075976620 з відміткою працівника пошти «адресат відстуній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення поштового відправлення. Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідив матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог та дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.05.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 497562-КС-004, який підписаний електронним одноразовим ідентифікатором UA-4368 від 09.05.2024 року. 
Відповідно до п. 2.1 вказаного договору визначено, що кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором.
Пунктом 2.3 передбачено, що строк, на який надається кредит - 24 тижні. Згідно з п. 2.4. договору кредиту стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000 фіксована. 
В пункті 2.10 зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 745,22 процентів. Відповідно до п 2.2. додаткової угоди №2 до кредитного договору 497562-КС-004 вбачається, що після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме 10 000,00 грн.
З візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗПОЗИКА» щодо укладення електронного договору про надання кредиту 497562-КС-004 від 09.05.2024 в інформаційно- телекомунікаційній системі товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, вбачається послідовність дій товариства та клієнта в ІТС.
Відповідно до довідки про перерахування коштів слідує, що 09.05.2024 о 08:50 на банківську картку № НОМЕР_2 перераховано кошти за договором №497562-КС-004 від 09.05.2024, в розмірі 7 000 грн. 
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів слідує, що 10.05.2024 о 11:35 на банківську картку № НОМЕР_3 перераховано кошти за додатковою угодою від 10.05.2024 до кредитного дог. №497562-КС-004 від 09.05.2024, в розмірі 3 000 грн. 
Як зазначено у наданому ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунку заборгованості за договором №497562-КС-004 станом на 05.11.2025 року за період кредитування з 09.05.2024 року до 24.10.2024 року, позичальник ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 30 348,22грн., яка складається з: за кредитом – 9 350,45 грн; по процентах – 19 971,24 грн; за комісією – 1 026,53грн.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися нимидо інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Уразі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представником позивача в ході розгляду справи було подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відстутністю предмета спору на підставі добровільного вирішення спору між сторонами та просить повернути сплачений судовий збір.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської областів від 19.02.2026 в задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у відмовлено.
З позовом до суду позивач звернувся 12.12.2025 року, тобто між сторонами існував спір на час пред`явлення позову предметом якого є стягнення заборгованості у розмірі 30348,22 грн., в ході розгляду справи представником позивача подано заяву про закриття провадження у спраі у зв`язку з добровільним вирішенням спору між сторонами, а тому враховуючи вище вказане, суд враховуючи зазначені обставини справи, а саме те, що представник позивача зазначає про добровільне вирішенням спору між сторонами, а отже відсутністю спору на момент ухвалення рішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 30348,22 грн. за договором кредиту № 497562-КС-004 від 09.05.2024 відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житмирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ТОВ «Бізнес позика», ЄДРПОУ 41084239, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО