Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/7118/24
Провадження № 1-кп/209/143/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. м.Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 209/7118/25 (номер провадження 1-кп/209/143/26), внесеного до ЄРДР за № 12024046790000196 від 11.09.2024 року за звинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно - технічну освіту, не працює, який має неповнолітню доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03.11.2020 року за ч.1 ст.164, 75,76 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строгком на 1 рік; засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року за ч.2 ст.164 КК України до 2 років 1 місяць обмеження волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2024 року звільнений з ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108) умовно-достроково на 11 місяців 5 днів,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 209/302/19 від 19 лютого 2019 року, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання своєї малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини йо доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 січня 2019 року та до досягненні дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_4 , якому було відомо про обов`язковість виконанні означеного рішення суду, будучи неодноразово попередженим державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої доньки.
Так, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання доньки, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, у період часу з 01 березня 2024 року до 31 серпня 2024 року включно не працював, аліменти на утримання малолітньої доньки не сплачував, будь-якої допомоги на утримання доньки у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні доньки не приймав та станом на 31 серпня 2024 року, згідно довідки про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 20499 гривень.
Таким чином, у період часу з 01 березня 2024 року до 31 серпня 2024 року включно, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 17.08.2022 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 164 КК України, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат 6 місяців відповідних платежів, а саме у розмірі 20499 гривень.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.164 КК України- злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі. Дав показання, що дійсно не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки, оскільки не мав постійного місця роботи. Деякий час він працював на хлібному заводі, тоді і була можливісь сплачувати аліменти. Потім був засуджений, відбував покарання у виді обмеження волі. У лютому 2024 року був звільнений на умовно-достроковий строк. З червня 2025 року був мобілізований для проходження військової служби, однак самовільно залишив військову частину, відносно нього відкрите кримінальне провадження за ч.5 ст.407 КК України. Просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Підтримала обвинувачення у новій редакції. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.09.2024 року про реєстрацію кримінального правопорушення №120224046790000196 (а.с.1);
Як зазначено у п. п. 2, 3 глави 4 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з Реєстру це документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за параметрами, визначеними в пункті 3 цієї глави. До витягу з Реєстру включається, зокрема, інформація про орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.
З огляду на вищевказані положення закону, хоча витяг з ЄРДР і не є процесуальним джерелом доказів, однак містить відомості, які мають значення для оцінки інших доказів на їх допустимість зокрема про дату та час внесення відомостей до ЄРДР та відповідно початку досудового розслідування, а тому може бути використаний судом у якості доказу в кримінальному провадженні.
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.09.2024 (а.с.14);
- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09. 2024 року (а.с.25);
- судовим наказом Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2019 року у справі №209/302/19-ц (провадження №2-н/209/52/19) (а.с.24);
- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 22.01.2020 року ВП №59513218 (а.с.88);
- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 02.02.2022 року ВП № №63294206 (а.с.108);
- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 02.02.2022 року ВП №63294206 (а.с.110 );
- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.02.2022 року (а.с.113);
- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом за період з 29.01.2019 року по 31.05.2022 року, згідно якого за період з 01.03.2024 року по 31.08.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 20499 грн., що сукупно склало суму виплат за шість місяців відповідних платежів (а.с.122);
Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку встановлена та доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею. 
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та вимоги ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, на даний час військову службу не проходить, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з Довідкою про звільнення, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2024 року засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року на 11 (одинадцять) місяців 5 (п`ять) днів.
Даний кримінальний проступок (за ч.2 ст.164 КК України) обвинувачений вчинив в період умовно-дострокового звільнення, який відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, від 25.01.2024 року складає 11 (одинадцять) місяців 5 (п`ять) днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом не відбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому кримінальний проступок, не відбувши покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, слід приєднати частково невідбуте ним покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року у виді одного місяця обмеження волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69 , 69-1, 75 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого по данному кримінальному провадженню не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України до покарання, призначеного по даному вироку, приєднати частково у вигляді 1 (одного) місяця обмеження волі, частину не відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки 4( чотири) місяці.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк покарання рахувати з часу його фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Дніпровський районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1