Справа № 450/2667/25 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 33/811/442/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Пигель Любові Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Федака Ростислава Романовича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2025 року о 19.30 год. в с. Пасіки-Зубрицькі, а/д Київ-Чоп водій автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпечності і здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Федак Р.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить, змінити оскаржувану постанову, визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в решті постанову залишити без змін. Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2026 року, оскільки про результат розгляду справи йому стало відомо 24 лютого 2026 року.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що під час ДТП автомобілі учасників події отримали технічні пошкодження, таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП..
Наголошує, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин справи, проведено розгляд справи у відсутності його довірителя.
Зазначає, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП можливий лише за умови встановлення факту вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
У судове засідання апеляційного суду, призначене на 26 березня 2026 року ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Федак Р.Р., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи не прибули, адвокат Пигель Л.І. не заперечувала проти розгляду справи, у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, думки адвоката Пигель Л.І., яка не заперечували проти розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності потерпілого та його представника, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 та його представник адвокат Федака Р.Р.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що потерпілий та його представник отримали копію постанови 24 лютого 2026 року, у часті в розгляді справи не приймали, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити адвокату Федаку Р.Р., строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Заслухавши, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Пунктом 2.3 б ПДР України, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п 12 .1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху
Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16, від 16 квітня 2019 року у справі №927/623/18.
Отже, аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.
При цьому апеляційний суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була б відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).
З урахуванням наведеного, встановлення вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.
Отже, закриттю провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, обов`язково передує встановлення наявності або відсутності вини особи, оскільки лише на етапі вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, тобто після встановлення вини особи, суд перевіряє строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 25 травня 2025 року о 19.30 год. в с. Пасіки-Зубрицькі, а/д Київ-Чоп водій автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпечності і здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується наступними доказами:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536863 від 10 грудня 2025 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 25 травня 2025 року о 19.30 год. в с. Пасіки-Зубрицькі, а/д Київ-Чоп водій автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпечності і здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;
-постановою про закриття кримінального провадження від 18 серпня 2025 року (а.с. 6-8), з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 розпочав рух на червоний сигнал світлофора, у зв`язку із чим відбулося ДТП, в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення;
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №366505 від 19 червня 2025 року (а.с. 12), з якого встановлено, що 5 травня 2025 року о 19.30 год. в с. Пасіки-Зубрицькі, а/д Київ-Чоп водій автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпечності і здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;
-протоколом огляду місця ДТП від 25 травня 2025 року (а.с. 22-29), у якому зображено дорожня обстановка, стан дорожнього полотна;
-інформацією із схеми місця ДТП від 25 серпня 2025 року (а.с. 18) на якій зафіксована дорожня обстановка, місце розташування транспортних засобів та завдані пошкодження автомобілям;
-фототаблицею (а.с.31-36), на якій зафіксовано пошкодження транспортних засобів.
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 3 червня 2026 року (а.с. 30), відповідно до яких він рухався транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , зупинився перед перехрестям, після чого побачив, як автомобілі, які рухалися а/д Київ-Чоп, зупиняються, у зв`язку з чим вирішив, що загорівся зелений сигнал світлофора та розпочав рух, у зв`язку із чим відбулося ДТП з автомобілем «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_2 .
На переконання апеляційного суду, здобутими у провадженні доказами в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводи, зазначені доводи в апеляційній скарзі адвоката Федака Р.Р. знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова місцевого суду - скасуванню з прийняттям нової постанови.
Враховуючи, що апеляційним судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого сь. 124 КУпАП, в силу вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржувана постанова суду підлягає до скасування із прийняттям нової постанови.
Разом із тим, ст. 38 КУпАП, передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Оскільки на момент розгляду справи минули строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, судове провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст. 38, 294, ч. 7 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
поновити адвокату Федаку Ростиславу Романовичу строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2026 року
апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Федака Ростислава Романовича - задоволити.
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2026 року, щодо ОСОБА_1 – скасувати.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         Партика І.В.