Справа № 335/9809/25  2/335/684/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданим через представника-адвоката Бистрова Дениса Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
02.10.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 подана через представника-адвоката Бистрова С.О. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжила навчання.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 28.04.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції зроблений актовий запис №138. 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.01.2024 у справі №336/12638/23 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .Від шлюбу позивач та відповідач мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
03.10.2024 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя видано наказу №335/10938/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.09.2024 та до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Далі вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнула повноліття. 
Разом з тим, ОСОБА_3 продовжує навчатись, наказом №754с від 13.08.2025 зарахована на 1 курс денної форми здобуття освіти, гр. ЕТ-25-1 факультет економіки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.
За таких обставин, донька сторін у справі досягла повноліття, але продовжує навчання на очній основі, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, з яким вона не проживає, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, одягом та взуттям тощо. 
Далі зазначили, що такі витрати для забезпечення життєдіяльності дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни тощо, що потребує відповідних коштів. Оскільки донька сторін, навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона немає, у батьків наявний обов`язок утримувати спільну дитину на період її навчання та досягнення нею 23 - річного віку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.
Стан здоров`я відповідача є задовольним. Відповідач проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, має стабільний високий дохід.
Відповідно до витягу №2024/011439993 від 20.09.2024 з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 проживає за адресою місця проживання позивача ( АДРЕСА_1 ).
Прохає стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такої, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Ухвалою суду від 08.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
12.11.2025 до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Бистрова Д.А. про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 .
24.11.2025 на адресу суд від ОСОБА_3 надійшли пояснення по справі.
25.11.2025 ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя клопотання представника позивача адвоката Бистрова Дениса Анатолійовича про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 поданою через представника-адвоката Бистрова Дениса Анатолійовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Залучено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.
05.12.2025 від представника позивача адвоката Бистрова Д.А. надійшла уточнена позовна заява.
17.12.2025 відповідачем надано заяву про те, що він знає про потреби своєї доньки, яка навчається та наразі самостійно звернувся з заявою до бухгалтерії за місцем служби щодо утримання з нього аліментів.
19.12.2025 від представника позивача адвоката Бистрова Д.А. надійшла відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів по справі. Окремо зазначили про те, що наявність заяви відповідача про добровільну сплату аліментів не гарантує того, що він її не відкличе після розгляду справи судом. Вважали, що ухвалення відповідного рішення суду про задоволення позову буде слугувати гарантією для захисту прав дочки-студентки.
13.01.2026 від відповідача надійшла заява про залучення до матеріалів справи розрахункового листа.
Позивач та її представник 16.12.2025 та 13.01.2026 до суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до яких позовні вимоги підтримують, просили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 17.12.2025 надав заяву, виписку по заробітній платі та рапорт. 27.01.2026 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не подавав, проти задоволення позовних вимог доводів не наводив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини.
28.04.2007 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис №138 (а.с.7). 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18.01.2024 у справі №336/12638/23 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 20.02.2024 (а.с.8-9).
Від шлюбу позивач та відповідач мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
03.10.2024 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя видано судовий наказу №335/10938/24 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.09.2024 та до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.10).
ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади № 2024/011439993 від 20.09.2024 (а.с.11-12.)
01.10.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнула повноліття. 
Відповідно до довідки № 5716 від 15.09.2025 т.в.о. Проректора з науково-педагогічної роботи  ОСОБА_3 є студенткою І курсу денної форми здобуття освіти, гр. ЕТ-25-1 факультету економіки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, зарахована згідно з наказом №754с від 13.08.2025. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 (а.с.13).
Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 , проходить службу у в/ч НОМЕР_1 НГУ, займає посаду командира взводу та отримав дохід у вигляді грошового забезпечення за період з вересня 2024 року по січень 2025 року в загальному розмірі 386 432,43 грн. (а.с.14).
За відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 0 16.11.1992 по теперішній час (а.с.19).
Згідно з рапортом ОСОБА_2 на ім`я т.в.о командира в/ч НОМЕР_1 НГУ з грошового забезпечення та додаткової винагороди стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання повнолітньої дитини – ОСОБА_3 , у зв`язку зі вступом у ВНЗ в розмірі 16,67 %, починаючи з 01.10.2025 за наведеними реквізитами (а.с. 61-70).
В заяві від 19.12.2025 позивач та представник позивача зазначені обставини не заперечували, але вважали, що існує необхідність в ухваленні рішення суду щодо стягнення аліментів у визначеному розмірі, оскільки в протилежному випадку, з боку позивача відсутній контроль щодо правильності стягнень та їх розміру, відсутні гарантії дотримання інтересів дитини-студента (а.с.71-72).
Відповідачем надано розрахункові листи від 01.10.2025, 01.11.2025 та 01.12.2025 згідно з якими зазначено, що з його доходів утримано всього 13 728,58 грн., 12 299,58 грн. та 18 858,65 грн. відповідно. Зазначено про наявність двох виконавчих листів (банк), за якими також визначені утримання. Разом з тим, в таких розрахункових листах конкретно не зазначено, яка ж сума припадає на сплату аліментів, зокрема щодо кожної із дочок сторін. Так, відносно ОСОБА_4 , 2013 року народження, діє судовий наказ. Відносно ОСОБА_3 окремо відомості про розрахунок 16,67% (як у рапорті) не наведені (а.с.80-84).
Згідно платіжної інструкції 0.0.4688424368.1 від 24.12.2025 АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 сплатив 20300,00 грн. за навчання ОСОБА_3 відповідно до умов договору БД-ЕТ-25-12, факультет ФЕК, курс 1 ДНУ ім. О.Гончара (а.с.85). 
Таким чином, встановлено, що відповідач має зобов`язання щодо сплати аліментів на користь позивача відповідно до судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя видано у справі №335/10938/24 від 03.10.2024 в частині, що стосується неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття.
Відносно повнолітньої доньки сторін ОСОБА_3 , то добровільна сплата батьком аліментів на її у зв`язку з навчання, у період до ухвалення судом судового рішення не свідчить про відсутність у нього аліментних зобов`язань щодо цього. Навпаки, останнє може свідчити про таку можливість у відповідача. 
Відрахування коштів на утримання дитини з ініціативи платника з його заробітної плати (грошового забезпечення) не є перешкодою для стягнення аліментів у судовому порядку. Одержувач може звернутися до суду з такою вимогою у випадку, зокрема якщо він не згоден з розміром, у якому виплачуються аліменти за заявою платника. Недоліком такого способу сплати аліментів є те, що платник аліментів може у будь-який момент відкликати таку заяву, припинити трудові відносини чи службу в певному місці, де була подана така заява.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно роз`яснень у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням.
Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов до висновку про підтвердження обставин, викладених в позові, про те, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання останньої.
Також, суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, отримує стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я, оскільки протилежного відповідачем не доведено.
Даних про наявність у відповідача, окрім дітей, інших непрацездатних осіб суду не надано.
У зв`язку з викладеним, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, задля стабільного та гарантованого захисту прав та інтересів ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів є законними та обґрунтованими.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 
Частина 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
На підставі вищевикладеного, виходячи з положень ч. 5 ст. 183 СК України в частині визначення розміру частки від доходу платника аліментів на одну дитину, а також, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, отримує стабільний дохід, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дочці останній суду не надав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. 
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 986,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у зазначеному розмірі.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 подану через представника-адвоката Бистрова Дениса Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГУ, на користь громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як такої, що продовжує здобуття освіти, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду 02.10.2025 та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГУ, на користь громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,судовий збір в розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Направити копію рішення суду учасникам справи у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.
Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2026 року.

Суддя:  О. О. Романько