ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 лютого 2026 року 	Справа № 280/10830/25 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради, в якій позивач просить суд:
Визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти за результатами її розгляду вмотивоване рішення відповідно до вимог Постанови КМУ № 560.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що звертаючись до відповідача із заявою про відстрочення від призову на військову службу, надав належні докази, які дають позивачу право на відстрочку від призову на мобілізації, однак відповідач не надав належної оцінки змісту заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу, не розглянув належним чином усі додані до заяви документи.
Разом із позовною заявою позивачем подана до суду заява про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
29 грудня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Проти позовних вимог відповідач заперечує в повному обсязі, вважає позов необґрунтованим, виходячи з наступних підстав. Члени комісії ознайомилися з поданою заявою і документами та висловили пропозиції, що громадянином ОСОБА_1 надано заяву та пакет документів визначених додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. До документів на підтвердження підстав та права на відстрочку від призову на військову службу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», долучено копію рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2021 №215/1413/25 про позбавлення банківських прав ОСОБА_2 та стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 на якому відмітка, що рішення не набрало законної сили. Копія військового квитка, долучена до заяви, не містить всіх аркушів, зокрема відсутній аркуш з відміткою про перебування на обліку. У повідомленні про відмову від надання відстрочки позивачу роз`яснено, що відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідно до підпункту 7 пункту 1 Правил військовозобов`язані особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься адреса фактичного (зареєстрованого) місця проживання: АДРЕСА_1 , яку позивач зазначив і при уточненні даних, і в заяві про надання відстрочки, і в позовній заяві до суду. Позивачу рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем фактичного місця проживання для взяття на військовий облік та після усунення недоліків надати документи для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. У позивача відсутні будь-які підстави для перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повторно заяву про надання відстрочки ОСОБА_1 подав 28.11.2025 через Центр надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП), відповідно до змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 24.10.2025, згідно з якою військовозобов`язані подають заяви через ЦНАП (або «Дію»), а рішення ухвалюється ТЦК та СП за місцем обліку. Заява з документами до ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами СЕДО не надходила. Системою автоматично створена відмова, причина відмови: особа перебуває на військовому обліку в районі активних бойових дій або окупації, необхідно оновити дані й стати на облік у ТЦК та СП за новим місцем проживання. Комісія з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01 листопада 2025 року, фактично не працює, так як територія відповідальності або окупована, або перебуває в зоні проведення бойових дій. У задоволенні позову відповідач просить суд відмовити в повному обсязі.
05 січня 2026 року позивачем надана до суду відповідь на відзив. З викладеними у відзиві доводами позивач не погоджується з огляду на таке. Відмова не може ґрунтуватися на підставах, яких немає у законі або Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. Відповідач застосував формальну підставу, не використавши передбачені процедурою інструменти перевірки та не ухваливши належного вмотивованого рішення за змістом підстави відстрочки. Підстава відстрочки у даній справі пов`язана з сімейним статусом (наявність дитини та позбавлення матері батьківських прав), а не з наявністю/відсутністю певного аркуша у копії військово-облікового документа. Процедура відстрочки вимагає звернення за місцем перебування на військовому обліку, а не за місцем реєстрації. Відповідач продовжує вести свою повноцінну діяльність на адміністративній територія міста Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_2 , не ліквідований як юридична особа (або її відокремлений підрозділ), про що свідчить, в тому числі, і наявність комісії з питань надання відстрочок, рішення якої оскаржується. Не прийнявши законне рішення за заявою про надання відстрочки від 12.09.2025, відповідач ставить ОСОБА_1 у правову невизначеність, оскільки позивач позбавлений права на отримання відстрочки за місцем свого військового обліку.
26 січня 2026 року відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив. Проти доводів, викладених у відповіді на відзив відповідач заперечує в повному обсязі, з наступних підстав. При підготовці документів для розгляду на комісії було отримано інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування на обліку ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак без відповідних на те підстав. Рішення комісії про відмову в наданні відстрочки є законним, обґрунтованим та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства. Після зміни місця проживання в 2016 році позивач зобов`язаний був знятися з обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та в семиденний термін стати на облік за новим місцем проживання. З 2016 року позивач не виконує та порушує правила військового обліку. Невідповідність між фактичним, в тому числі зареєстрованим місцем проживання та обліковими даними (перебування на обліку) суперечить вимогам чинного законодавства, робить неможливим належну перевірку підстав для відстрочки саме комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 .
02 лютого 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача. Саме факт перебування позивача на військовому обліку у відповідача об`єктивно підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем, що свідчить про наявність у нього обов`язку діяти, а не займати позицію формального самоусунення від виконання покладених законом функцій.
На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.
12.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 направлена заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. До заяви долучено наступні документи: копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, копія свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_3 , копія рішення Тернівського районного суду м. Кривий Ріг від 06.09.2021 №215/1413/21, копія військового квитка.
03.10.2025 від відповідача за вихідним номером 5498 позивачем отримано відповідь щодо розгляду адвокатського запиту та розгляду заяву про надання відстрочки. Згідно з відповіддю відповідача, ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову з наступних причин: на доданому рішенні суду проставлена відмітка про не набрання законної сили; долучена до заяви копія військового квитка позивача не містить аркушу з відміткою про перебування на обліку.
28.11.2025 позивач повторно звернувся до відповідача через Центр надання адміністративних послуг “ВІЗА” Виконавчого комітету Криворізької міської ради з заявою про надання відстрочки на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На зазначену заяву позивачем отримано повідомлення про відмову, оскільки особа перебуває на військовому обліку в районі активних бойових дій або окупації. Необхідно оновити дані та стати на обліку за новим місцем проживання.
Вважаючи протиправною діяльність відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє і на час розгляду справи.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно частини 7, 8 статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Пункт 58 в редакції Постанов КМ № 1558 від 31.12.2024, № 1364 від 24.10.2025 - застосовується з 1 листопада 2025 року та визначає наступний порядок звернення з заявою про надання відстрочки:
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного:
прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);
дату народження;
адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);
адресу електронної пошти;
контактний номер телефону.
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву відповідно до Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2979), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2025 р. № 1364.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (Центральним управлінням або регіональним органом СБУ чи відповідним підрозділом розвідувального органу) не пізніше ніж протягом одного робочого дня з дня її отримання.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі).
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу). До відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу) органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями надсилаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відомості про таку відстрочку вносяться відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом трьох робочих днів з дня отримання документів, зазначених у переліку згідно з додатком 5.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання через центри надання адміністративних послуг на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.
Відповідно до матеріалів справи 12.09.2025 позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
03.10.2025 від відповідача за вихідним номером 5498 позивачем отримано відповідь щодо розгляду адвокатського запиту та розгляду заяву про надання відстрочки. Згідно з відповіддю відповідача, ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову з наступних причин: на доданому рішенні суду проставлена відмітка про не набрання законної сили; долучена до заяви копія військового квитка позивача не містить аркушу з відміткою про перебування на обліку.
28.11.2025 позивач повторно звернувся до відповідача через Центр надання адміністративних послуг “ВІЗА” Виконавчого комітету Криворізької міської ради з заявою про надання відстрочки на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до якої долучив необхідні документи.
Оскільки позивачем враховані зауваження відповідача викладені у повідомленні від 17.09.2025 та подану нову заяву про надання відстрочки від 28.11.2025, підстави попередньої відмови обґрунтованої недоліками документів, не потребують окремої судової оцінки.
Як встановлено судом з наявних у справі доказів, відповідачем фактично не розглянуто по суті заяви позивача від 28.11.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - як чоловіку, який має дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) позбавлений батьківських прав, та не прийнято за результатами такого розгляду вмотивованого рішення про надання відстрочки або про відмови в її наданні.
Суд зауважує, що саме до компетенції відповідача як територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування позивача на військовому обліку, належить розгляд поданої позивачем заяви та вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Разом з цим, у відповідь на заяву позивачем отримано повідомлення про відмову, оскільки особа перебуває на військовому обліку в районі активних бойових дій або окупації, необхідно оновити дані та стати на обліку за новим місцем проживання.
Суд зауважує, що предметом даного позову не є встановлення наявності у позивача права на відстрочку, не розглядається питання документального підтвердження такого права, не є предметом даного позову оскарження відмови відповідача у наданні позивачу відстрочки. 
В рамках даної справи судом підставність перебування на військовому обліку не спростована та не є предметом судового розгляду, як і питання про наявність у діях позивача порушення правил військового обліку.
Суд не приймає посилання відповідача на «Алгоритм уточнення даних громадян, які перебувають на військовому обліку», затвердженого рішенням Генерального штабу ЗСУ від 24.05.2024, оскільки в даному випадку до спірних правовідносин застосовуються положення Порядку № 560, в якому чітко зазначено, що для вирішення питання про надання відстрочки від призову військовозобов`язаний звертається з заявою подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
З урахуванням наведеного, суд зауважує, що під час розгляду цих спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу розгляду його заяви про надання або ж навпаки відмову у наданні відстрочки від призову, судом було встановлено, що також підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме наявність неналежного розгляду заяви позивача з доданими ним документами, та як наслідок відсутністю прийнятого рішення, що передбачене приписами чинного та діючого законодавства на час виникнення цих спірних правовідносин.
Відповідачем також зазначено у відзиві, що Комісія з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01 листопада 2025 року, фактично не працює, так як територія відповідальності або окупована, або перебуває в зоні проведення бойових дій.
Проте, жодних доказів щодо розформування утвореної Комісії з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем не надано.
Таким чином, відсутність належним чином оформленого обґрунтованого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на думку суду, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
У цьому випадку вказана бездіяльність стосується саме незабезпечення прийняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить про її протиправність.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та надані матеріали до позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи додано копії: 
- ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1424021 від 29.09.2025,
- додаток №1 до Договору від 09 вересня 2025 року Перелік послуг, які можуть бути надані, згідно умов Договору та їх вартість.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.
Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
Як встановлено судом, до позовної заяви представником позивача додані копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1424021 від 29.09.2025, додаток №1 до Договору від 09 вересня 2025 року Перелік послуг, які можуть бути надані, згідно умов Договору та їх вартість.
Будь-яких інших додаткових доказів, що підтверджують обсяг часу, витраченого на надання правничої допомоги адвокатом, у цій справі не надано. 
Зокрема, не надано договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В той же час, за змістом статті 134 КАС, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки договору про надання правової допомоги.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 відповідно до яких склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо забезпечення належного розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти за результатами її розгляду вмотивоване рішення відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи: 
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради (площа Молодіжна, 1 м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101; код ЄДРПОУ 41697046).

Повне судове рішення складено 13.02.2026.

Суддя Б.В. Богатинський