Справа № 645/3079/26 
Провадження № 3/645/674/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Шевченко Г.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,  
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №204669, 03.04.2026 року об 11:00 год. ОСОБА_1 за адресою: м.Харків,ю вул. Харківських Дивізій, 12А, на парковці транспортних засобів здійснювала продаж молочної продукції у невстановленому законом місці, , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 160 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, проте в протоколі зазначила, що з ним повністю згодна, просить розглянути справу без її участі, також в матеріалах справи міститься аналогічна заява ОСОБА_1 , в якій остання погоджується зі змістом протоколу та просить розглянути справу у її відсутність.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступного.
За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 160 КУпАП встановлена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП, повністю доведена та підтверджується наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №204669 від 03.04.2026; протоколом вилучення речей від 03.04.2026, з фототаблицею, розпискою ОСОБА_1 про прийняття на відповідальне зберігання вилученої в неї продукції, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП, доведена у повному обсязі та не спростована належними та допустимими доказами протягом судового розгляду.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Санкція ч. 1 ст. 160 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.
Згідно зі ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
До протоколу додано розписку ОСОБА_1 про те, що вона зобов`язується зберігати товар, який у неї вилучено 03.04.2026 до рішення суду.
Ураховуючи, що предметом торгівлі у вказаному випадку є продукти харчування, їх нетривалий термін зберігання та потребу у зберіганні за допомогою холодильного/морозильного обладнання, що ускладнить процедуру конфіскації органом, який виконує постанову, зважаючи на неспівмірність потенційних витрат ресурсів державного апарату на процедуру виконання конфіскації з обсягами і видом конфісковуваної продукції, суддя вважає недоцільним застосування при накладенні стягнення конфіскації предметів торгівлі.
Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, ставлення до скоєного, та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушниці на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 160, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст постанови складений 09.04.2026 р.

Суддя       Г. С. Шевченко