Справа №197/1177/25
провадження №2/197/176/26

Широківський районний суд Дніпропетровської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року
приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гері О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та
встановив:
У листопаді 2025 року до Широківького районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представниці позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 28.01.2019 між Акціонерним товариством «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №2001235338301, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн, який в подальшому було збільшено до 26600 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 по вищезазначеному кредитному договору складає 32251,07 грн, з яких: 19 730,71 грн – заборгованість за кредитом; 12 520,36 грн – заборгованість за процентами. Враховуючи зазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути вказані суми боргу, а також понесені судові витрати.
Провадження у справі відкрито 13.11.2025.
Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, подала до суду заперечення на відзив відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит, вважає, що документи, подані позивачем до позовної заяви, не підтверджують факт отримання ним коштів та наявності заборгованості за кредитом, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити.
Представниця позивача у відповіді на відзив зазначила, що 28.01.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання кредиту. Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав заяву, паспорт споживчого кредиту та отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 000 грн, який в подальшому було збільшено до 26600 грн. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами, здійснював операції, покупки через POS-термінал, отримував грошові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
28.01.2019 року на підставі кредитного договору №2001235338301, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , останньому видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн, який в подальшому було збільшено до 26600 грн. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту: строк кредиту – 12 місяців, зі спливом строку продовжується на такий самий строк, якщо у сторін договору не виникає заперечень; стандартна процентна ставка – 47,88%; річна процентна ставка – 47,88% річних; процентна ставка, яка застосовується у разі невиконання зобов`язання – 62,0% річних. 
Відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання належним чином. 
Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 по вищезазначеному кредитному договору складає 32 251,07 грн, з яких: 19 730,71 грн – заборгованість за кредитом; 12 520,36 грн – заборгованість за процентами.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх використання. 
Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості станом на 03.07.2025.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, згідно із ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
На підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір в силу приписів ст.638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.01.2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови даного договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього.
Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами.
Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладені договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
У зв`язку із зазначеним суд не приймає заперечення відповідача, як такі, що не грунтуються на законі та спростовуються наявними доказами справи.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на те, що відповідачем не надано інших розрахунків заборгованостей чи відомостей про відсутність таких, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача як належні та допустимі докази.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за ним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №2001235338301 від 28.01.2019 року, в загальному розмірі 32 251,07 грн. 
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором №2001235338301 від 28.01.2019 року, в загальному розмірі 32251 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят одна) грн 07 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складений 13.03.2026.

С у д д я О.Г. Геря