П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 523/22579/25	

перша інстанція: суддя Мурманова І.М.,
повний текст судового рішення
складено 30.01.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої–судді Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пересипського районного суду міста Одеси від 30 січня 2026 року у справі №523/22579/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила суд:
- скасувати постанову серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що даним транспортним засобом користується чоловік позивача — ОСОБА_2 . Окрім того, чоловік позивачки, який фактично керував транспортним засобом у момент фіксації порушення, особисто сам сплатив штраф в розмірі 170 грн, та звернувся із письмовою заявою до Департаменту патрульної поліції із повідомленням про те, що саме він керував автомобілем у зазначений час та просив внести відповідні зміни до постанови.
Рішенням Пересипського районного суду міста Одеси від 30 січня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі – залишено без задоволення.
Постанову Серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України – залишено без змін.
Понесені судові витрати – віднесено за рахунок позивача.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачено лише два можливих способи звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції - особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції або через офіційний веб - сайт МВС за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що фактичний водій ОСОБА_2 , третя особа у справі, не заперечує факт керування автомобілем у момент фіксації порушення, ним було сплачено штраф, ним подано заяву до відповідача з визнанням правопорушення та проханням внести зміни до постанови.
На думку апелянта, наявні матеріали справи не підтверджують винність саме позивачки у вчиненні правопорушення, а встановлені фактичні дані створюють обґрунтований сумнів щодо особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. Відповідно, за відсутності належних і достатніх доказів індивідуальної вини позивачки притягнення її до адміністративної відповідальності є передчасним та таким, що не відповідає вимогам ст. 251 та ст. 280 КУпАП.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2026 відкрито апеляційне провадження і призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 є власником автомобіля CITROEN C5, державний номер НОМЕР_1 . У жовтні 2025 року позивачці через застосунок «Дія» стало відомо, що відносно неї 23 липня 2025 було винесено постанову серії 5АВ № 11558960 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (надалі – спірне рішення).
Згідно вказаного повідомлення в застосунку «Дія» камерами відеофіксації 22.07.2025 о 03.47 год було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину автомобілем CITROEN C5, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка, на автодорозі М30 СТРИЙ-УМАНЬ-ДНІПРО-ІЗВАРИНЕ 404+377.
Тобто, вказане правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі та позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності як власника вищевказаного автомобіля.
Оскаржуваною постановою серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року встановлено, що 22.07.2025 року о 03 год. 47 хв., за адресою: автодорога М30, Стрий-Умань-Дніпро- Ізварине, км 404+377, особа, яка керувала транспортним засобом CITROEN С5, номерний НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 30- км/год., чим порушила пункт 12.9.6 Правил дорожнього руху України.
За вище зазначене правопорушення відповідальну особу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Отже законність та правомірність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
Згідно ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу.
За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.
Статтею 279-3 КУпАП передбачено умови звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Аналогічна норма закону щодо звільнення відповідальної особи містить також ст.ст. 14-1, 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.
Відтак, відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, є альтернативною, тобто така покладається або на власника транспортного засобу, або на користувачів такого майна виключно за умови, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадовою особою уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Апелянтом визнаються та матеріалами справи підтверджуються обставини, встановлені відповідачем з приводу того, транспортний засіб CITROEN C5, державний номер НОМЕР_1 перебуває у власності позивачки.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. При цьому, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Вказана норма зазначає, що саме власник несе відповідальність за майно, що перебуває у його власності, зокрема транспортний засіб, що є об`єктом підвищеної небезпеки.
Виходячи з положень частини 2 статті 291 КУпАП та пункту 2 частини 2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена Наказом МВС України від 13.01.2020 року №13, направлення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, за місцезнаходження відповідної юридичної особи, за якою зареєстровано транспортні засоби, впливає на порядок набрання чинності цими постановами.
Водночас, не дотримання Департаментом правил щодо надсилання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, не підтверджує неправомірність її винесення, а також наявність підстав для її скасування в судовому порядку.
Отже, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
При цьому, слід зауважити про те, що така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в 2-х випадках:
- якщо надасть документальне підтвердження того факту, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, які належать її транспортному засобу;
- якщо особа, яка фактично керувала транспортним засобом і вчинила адміністративне правопорушення на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.
Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов:
- підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу;
- внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.
В даному випадку судом, відповідно до Реєстраційної картки ТЗ (а.с.66) установлено, що належний користувач ТЗ, а саме ОСОБА_2 внесений до реєстру лише 09.09.2025 року, а правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП було вчинено 22.07.2025 року.
В даному випадку відповідальною особою транспортного засобу «CITROEN C5, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням вище наведених приписів законодавства України, є особа за якою зареєстровано указаний транспортний засіб тобто ОСОБА_1 .
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам по собі факт передачі позивачкою зазначеного автомобіля іншій особі фактично не звільняє її від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише тільки після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положеннями ст. 14-2, 279-3 КУпАП.
При цьому, апелянт покликається на те, що порушення правил дорожнього руху щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху 22.07.2025 року о 03 год. 47 хв., вона не вчиняла, оскільки транспортним засобом марки CITROEN C5, державний номер НОМЕР_1 в цей час не керувала, доказом чого є ОСОБА_2 про визнання останнім правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, таке звернення має бути реалізоване особою, яка керувала транспортним засобом, у строк та спосіб, визначений законодавством.
Частиною 2 ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст. 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною.
Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова від 23 липня 2025 року серії 5АВ № 11558960 вважається такою, що набрала законної сили (23.07.2025), у зв`язку зі сплатою штрафу добровільному порядку протягом 10-ти днів.
При цьому позивачка зазначає, що не отримувала постанову відповідача.
Враховуючи вимоги ст. 279-3 КУпАП та Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 833, підстави для внесення змін до постанови серії 5АВ № 11558960 були відсутні.
Відтак, в спірному випадку належним суб`єктом правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, є власник транспортного засобу ОСОБА_1 .
Будь-яких інших доказів (станом на день прийняття постанови серії 5АВ № 11558960) що транспортним засобом керувала інша особа, а не власник транспортного засобу, матеріали справи не містять.
Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 11.09.2025 року звернувся з заявою (особисто) до Управління патрульної поліції ДПП, до заяви надано квитанцію про сплату штрафу.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відлік 20 денного строку для звернення із заявою про визнання правопорушення, розпочинається, з дня, коли особа дізналась про вчинення нею адміністративного правопорушення. При цьому, особою яка може звернутись із заявою про визнання правопорушення є не власник транспортного засобу, а та, яка реально керувала цим транспортним засобою.
У частині 7 статті 279-1 КУпАП визначено, постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.
Про наявність штрафу позивачу мало б бути відомо іще з 23.07.2025 року, оскільки саме в цей день був сплачений штраф у розмірі 50% від суми штрафу. І саме з цієї дати слід обраховувати 20 днів на звернення до органу поліції із заявою про визнання правопорушення ОСОБА_1 , який вчинив зазначене адміністративне правопорушення у вересні 2025 року відбулось поза межами строку, встановленого законодавством.
Тобто, у зв`язку із сплатою 50% від суми штрафу 23 липня 2025 року, постанова про притягнення не надсилалась позивачу, оскільки така постанова була виконана добровільно.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 279-3 КУпАП та Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затве рдженого постановою Кабінету Міністрів України № 833, підстави для внесення змін у вересні 2025 року до постанови серії 5АВ № 11558960 від 23.07.2025 року були відсутні.
За встановлених у справі обставин, наявних доказів в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії 5АВ № 11558960 від 23 липня 2025 року відповідає вимогам КпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих поліцейському патрульної поліції, за наявністю в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулює дані правовідносини спростовують доводи позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Пересипського районного суду міста Одеси від 30 січня 2026 року у справі №523/22579/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Судді Ю.М. Градовський

О.В. Єщенко