ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 березня 2026 року 	Справа № 280/11328/25 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №12» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної установи «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №12» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі – відповідач 1), Державної установи «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – відповідач 2), в якій позивач просить суд:
визнати протиправними та скасувати рішення ЄКОПФО відповідача 1 №80/25/1621/Р від 16.04.2025 та рішення ЦОФСО відповідача 2 №2507/25/231 від 29.10.2025 року;
зобов`язати експертну комісію з оцінювання повсякденного функціонування на базі відповідача 1 переглянути рішення №80/25/1621/Р від 16.04.2025, з урахуванням усіх наявних у позивача діагнозів та висновків суду щодо встановлення групи інвалідності.
Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням відповідача 1 було визначено, що підстав для встановлення йому групи інвалідності немає, причиною втрати професійної працездатності на 25% встановлено такі діагнози: поранення (контузія, травма, каліцтво) ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач зазначає, що він не погодився з рішенням відповідача 1, у зв`язку з чим оскаржив таке рішення до відповідача 2. Відповідачем 2 було підтверджено оскаржуване рішення №80/25/1621/Р від 16.04.2025. Позивач зазначає, що прийняті рішенням містять помилки, які викликають сумніви у об`єктивному розгляді та вірному дотриманні адміністративної процедури перегляду висновку по скарзі позивача. Позивач вказує на те, що під час проведення оцінювання повсякденного функціонування, експертною командою не були враховані всі захворювання ОСОБА_1 , не вірно зазначено п.17.1.7 (Витягу) основного діагнозу без зазначення додаткових діагнозів, не в повному обсязі досліджено медичну документацію ОСОБА_1 , яку він надавав на розгляд експертної команди що привело на його думку до хибного прийняття рішення - 25% втрати працездатності (відсутність підстав для встановлення групи інвалідності). Вказані діагнози були прописані у скарзі Позивача до ЦОФСО від 25.04.2025 року. Позивач зазначає, що значна частина реально існуючих діагнозів які мають суттєвий вплив на оцінки ступеня обмеження здатності до самообслуговування та трудової діяльності взагалі не були взяті до уваги при постановленні рішення ЕКОПФО від 16.04.2025 року та повторному розгляді матеріалів ЦОФСО і постановлення ними рішення 2507/25/231/ВП. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги.
Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що враховуючи легкі функціональні порушенні після травми – ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма), керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 та постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, наказу Міністерства охорони здоров`я № 420 від 05.06.2012, Відповідачем – 1 цілком обґрунтовано та правомірно були встановлені 25% втрати працездатності «поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» по діагнозу «Наслідки перенесеної вибухової травми (26.12.2022): вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин нижньої зони обличчя зліва з наявністю стороннього тіла (металевий осколок) у лівій щічній ділянці, ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма): струсу головного мозку ліковане оперативно (26.12.2022 - ПХО вогнепальної рани обличчя) у вигляді зміцнілої посттравматичної рубцевої деформації лівої щічної ділянки, цефалгічного синдрому при незначному порушенні функції». Представник відповідача зазначає, що позовна заява та додані до неї документи не містять чітких висновків про те, які саме пункти відповідних постанов, наказів, інструкцій, якими мав би керуватися Відповідач-1 при прийнятті оскаржуваного рішення, не були ним виконані, або виконані неналежно, що стало наслідком прийняття оскаржуваного рішення. Також, Позивачем не зазначено на підставі яких даних та як повинен був діяти Відповідач-1, чи відповідали його дії у такому випадку вимогам вказаних нормативних актів. Жодного наукового обґрунтування, з посиланням на джерела, які б установлювали певні стандарти дій і визначали б, що Відповідач-1 припустився помилок при прийнятті оскаржуваного рішення. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що 29.10.2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного ретельного аналізу медико – експертної справи Позивача було встановлено, що «наявні у особи, яка оцінюється медичні документи, а саме історія хвороби, консультативні висновки спеціалістів, виписані епікризи вказують на легку ступінь обмеження здатності до самообслуговування та трудової діяльності на тлі МВТ 26.12.2022). Вогнепальне осколкове поранення лівої щоки з наявністю чужорідних тіл (осколків) ЗЧМТ струс головного мозку. Контузія та ангіопатія обох очей. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, передній спонділолізтес L5 I ст., форамінальний стеноз L5-S1. Наявні дані не відповідають критеріям призначення інвалідності згідно Постанови КМУ №1338 від 15.11.2024, згідно Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 та Наказу МОЗ №420 від 05.06.2012 встановлені 25% втрати професійної працездатності, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Команда експертів сформувала рішення про підтвердження оскаржуваного рішення». Відповідач 2 вказує, що ступені функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі позивача, а також відповідний ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення інвалідності, згідно з чинним законодавством. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що КНП «Київська міська клінічна лікарня №12» прийняла рішення №80/25/1621/Р від 16.04.2025 про встановлення Позивачу 25% втрати працездатності «поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» по діагнозу «Наслідки перенесеної вибухової травми (26.12.2022): вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин нижньої зони обличчя зліва з наявністю стороннього тіла (металевий осколок) у лівій щічній ділянці, ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма): струсу головного мозку ліковане оперативно (26.12.2022 - ПХО вогнепальної рани обличчя) у вигляді зміцнілої посттравматичної рубцевої деформації лівої щічної ділянки, цефалгічного синдрому при незначному порушенні функції». 
Позивач не погодившись з прийнятим рішенням звернувся зі скаргою на нього до Державної установи «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
29.10.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного аналізу медико – експертної справи позивача залишено без змін оскаржуване рішення №80/25/1621/Р від 16.04.2025.
Позивач, не погодившись з прийнятими рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 затверджено Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, який визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності).
Згідно пункту 7 Порядку, проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд. 
Відповідно до пункту 8 Порядку, оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).
Пунктом 14 Порядку визначено, що оцінювання проводиться з використанням електронної системи після початку її функціонування та електронної системи охорони здоров`я.
Згідно пункту 31 Порядку під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
У разі отримання від особи додаткових документів під час розгляду справи такі документи завантажуються експертною командою до електронної системи.
Відповідно до пункту 32 Порядку якщо наявної інформації недостатньо для прийняття рішення щодо оцінювання, експертна команда має право направити особу на додаткове медичне обстеження. У такому разі головуючий у справі формує електронне направлення в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ.
Строк, протягом якого експертній команді подаються результати такого обстеження, не може перевищувати 60 календарних днів з моменту направлення на додаткове медичне обстеження.
Згідно пункту 40 Порядку за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства:
ступеня обмеження життєдіяльності особи;
потреби у продовженні тимчасової непрацездатності;
інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; 
ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), фіксації причин та часу настання відповідно до документів, що підтверджують цей факт, та періоду, на який його встановлено;
наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики;
потреби у постійному сторонньому догляді;
потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації;
обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації (у тому числі засобів для пересування з електроприводом) та/або медичних виробів;
потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 р. №1268 «Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я».
ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;
причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.
За однією причиною, встановленою військово-лікарською, медичною (військово-лікарською), лікарсько-експертною комісією, може встановлюватися інвалідність або ступінь втрати професійної працездатності.
Судом встановлено, що за результатами експертного оцінювання стану здоров`я позивача 16 квітня 2025 року травматологічна експертна команда з оцінювання повсякденного функціювання особи КНП «Київська міська клінічна лікарня № 12» прийняла рішення №80/25/1621/Р від 16.04.2025 про встановлення Позивачу 25% втрати працездатності «поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» по діагнозу «Наслідки перенесеної вибухової травми (26.12.2022): вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин нижньої зони обличчя зліва з наявністю стороннього тіла (металевий осколок) у лівій щічній ділянці, ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма): струсу головного мозку ліковане оперативно (26.12.2022 - ПХО вогнепальної рани обличчя) у вигляді зміцнілої посттравматичної рубцевої деформації лівої щічної ділянки, цефалгічного синдрому при незначному порушенні функції». 
Отже, експертна команда дійшла висновку, що враховуючи легкі функціональні порушенні після травми – ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма), наявні підстави для встановлення 25% втрати працездатності «поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» по діагнозу «Наслідки перенесеної вибухової травми (26.12.2022): вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин нижньої зони обличчя зліва з наявністю стороннього тіла (металевий осколок) у лівій щічній ділянці, ЗЧМТ (Закрита Черепно-Мозкова Травма): струсу головного мозку ліковане оперативно (26.12.2022 - ПХО вогнепальної рани обличчя) у вигляді зміцнілої посттравматичної рубцевої деформації лівої щічної ділянки, цефалгічного синдрому при незначному порушенні функції».
Позивач не погодившись з такими висновками відповідача 1 оскаржив їх в адміністративному порядку.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 57 зазначеного Порядку, рішення експертних команд щодо результатів оцінювання можуть бути оскаржені особами, яким було проведено таке оцінювання (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або до адміністративного суду.
Згідно пункту 59 Порядку, розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Відповідно до пункту 67 Порядку, експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Пунктом 68 Порядку визначено, що Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про:
підтвердження оскарженого рішення експертної команди;
скасування оскарженого рішення експертної команди;
формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи формується засобами електронної системи. На рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи усіма її членами накладаються кваліфіковані електронні підписи або удосконалені електронні підписи, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронного підпису.
Судом встановлено, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» прийнято рішення підтвердження оскарженого рішення експертної команди.
Посилання представника позивача на те, що рішення прийняте за результатами розгляду його скарги містять помилки, які викликають сумніви у неупередженому розгляді скарги, суд відхиляє, оскільки судом встановлено, що рішення містить лише технічні помилки, які не впливають на результат проведеного оцінювання стану позивача.
Також, під час розгляду адміністративної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачами не було досліджено медичну документацію стосовно наявних у позивача захворювань, щоб могло ставити під сумнів результати проведеного експертного оцінювання. 
В свою чергу, суд зазначає, що надання оцінки наявним у позивача захворюванням та їх впливу на ступінь втрати працездатності виходить за межі судового розгляду, оскільки є компетенцією медичних працівників, яким делеговано право встановлювати рівень втрати працездатності.
Також, суд звертає увагу на правову позицію ВЕРХОВНОГО СУДУ викладену у постанові від 30.11.2020 по справі №200/14695/19-а, в якій зазначено таке: «…36. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності…».
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №12» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01103, м.Київ, вул. Підвисоцького професора, 4А, код ЄДРПОУ 25680639), Державної установи «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (49005, м.Дніпро, вул.Феодосія Макаревського, 1-А, код ЄДРПОУ 03191673), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова