ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 р. 	Справа № 520/29110/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, по справі № 520/29110/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 року позовну заяву - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення.
На виконання ухвали, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з посиланням на приписи статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з посиланням на практику Верховного суду. Просить вважати причину пропуску процесуального строку на подання адміністративного позову поважною та поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду вказаній у заяві про усунення недоліків від 11.12.2025 р.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх, ЄДРПОУ 14099344) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 01.04.2019 по 02.05.2025 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх, ЄДРПОУ 14099344) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 01.04.2019 по 02.05.2025, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356 залишено без розгляду.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 09.10.2025 №ФХ-113356 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019. 16.10.2025 позивач, через свого представника, звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з вимогою здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки щодо розмірів грошового забезпечення від 09.10.2025 №ФХ-113356, яку надав в якості додатку. Проте, листом від 21.10.2025 №2000-0203-8/162479 відповідачем було повідомлено, що позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що після визначення протиправними та скасуваннями пунктів 1-3, 6 Постанови №103 умови проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, не визначалися. Враховуючи зазначене вище, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 09.10.2025 №ФХ-113356 підстави відсутні. Проте, на думку позивача, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. В даному випадку перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 не проведений з вини державного органу, який видає довідки для перерахунку пенсії, а відтак, в силу вимог частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. 
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 01.04.2019 до 02.05.2025. Суд дійшов висновку, що застосуванню підлягає норма пункту 7 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якої, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі наступного.
У відповідності до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).
Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
За результатом розгляду звернення позивача, ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 09.10.2025 №ФХ-113356 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019. 
16.10.2025 позивач, через свого представника, звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з вимогою здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки щодо розмірів грошового забезпечення від 09.10.2025 №ФХ-113356, яку надав в якості додатку. 
Листом від 21.10.2025 №2000-0203-8/162479 відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що після визначення протиправними та скасуваннями пунктів 1-3, 6 Постанови №103 умови проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, не визначалися. Враховуючи зазначене вище, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 09.10.2025 №ФХ-113356 підстави відсутні.
На підставі вищезазначеного, вважаючи протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач звернувся до суду 27.10.2025 року з даним позовом. 
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до статті 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Застосування строків звернення до суду у подібних правовідносинах було предметом розгляду Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 380/1907/23.
За наслідками розгляду зазначеної справи судова палата ухвалила постанову від 12.12.2023, у якій сформулювала такий правовий висновок.
Видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в пункті 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно із частиною третьою статті 51 цього Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Тому, до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності органів Пенсійного фонду України з вини яких не проведений перерахунок пенсії особам, які мають право на такий перерахунок згідно із Законом № 2262-ХІІ, у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.
Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі не проведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024 у зразковій справі № 380/19324/23, у якій зазначено, що перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, уповноважених видавати довідки про розмір грошового забезпечення, здійснюється без обмеження строком, а застосування процесуальних строків звернення до суду у таких спорах є неприйнятним.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у цій справі чітко розмежувала:
спори щодо призначення або обчислення пенсії, у яких підлягають застосуванню загальні процесуальні строки, та
спори щодо невиконання державою обов`язку з перерахунку пенсії, коли право особи вже існує, але не реалізоване з вини суб`єкта владних повноважень.
У справах останньої категорії звернення особи до суду є способом відновлення порушеного триваючого права, а не оскарженням разового управлінського рішення, що виключає можливість застосування шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України.
Аналізуючи заявлені у даній справі позивачем вимоги, з урахуванням того, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за відповідно до Закону №2262-ХІІ, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин статті 51 Закону № 2262-ХІІ, якою перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом не обмежено будь-яким строком.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Вказана висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.03.2026 року у справі № 560/5395/25.
З огляду на те, що 13.10.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 09.10.2025 №ФХ-113356 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, на підставі якої пенсійним органом не було здійснено перерахунок, у зв`язку з вказаним у позивача була відсутня об`єктивна можливість звернутися до суду з цим позовом раніше ніж було отримано вказану довідку.
Водночас, суд першої інстанції залишив поза увагою факт того, що визначальним є не заявлений період перерахунку пенсії з 01.04.2019, а саме те, коли позивач мав можливість звернутися за захистом своїх прав з позовом до пенсійного органу щодо такого перерахунку на підставі довідки від 09.10.2025 №ФХ-113356.
Враховуючи те, що довідка від 09.10.2025 №ФХ-113356, була складена та направлена до пенсійного органу ІНФОРМАЦІЯ_3 у жовтні 2025 року, позивач, звертаючись до суду з позовом у цій справі 02.11.2025, в частині позовних вимог за період з 01.04.2019. по 02.05.2025 року не пропустив шестимісячний строк звернення до суду, визначений приписами ч. 2 ст. 122 КАС України.
Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 08.10.2025 по справі № 560/12997/24, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у вказаному судовому рішенні не викладено висновків щодо можливості застосування строків звернення до суду з позовом за період, в якому була відсутня довідка про розмір грошового забезпечення як підстава для перерахунку пенсії. Разом з цим, в даній справі позивачем оскаржується протиправна бездіяльність пенсійного органу щодо не перерахунку та не виплаті позивачу пенсії в розмірі який обчислено з грошового забезпечення визначеного в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 09.10.2025 №ФХ-113356 з 01.04.2019 року.
Отже, висновки суду першої інстанцій про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог, заявлених за період з 01.04.2019 по 02.05.2025р. є помилковими та передчасними, свідчать про неправильне застосування судом норм процесуального права.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про передчасність висновків суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 по 02.05.2025 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 по 02.05.2025, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2025 №ФХ-113356, з огляду на порушення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи .
За встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення без розгляду позовної заяви порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим уважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 по справі № 520/29110/25 - скасувати.
Справу № 520/29110/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог заявлених за період з 01.04.2019 по 02.05.2025р. - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова