Справа № 127/3892/26 
Провадження № 3/127/870/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 173-2 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
03.02.2026 близько 16:00 год у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру (принижував, залякував) відносно своєї доньки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди її здоров`ю.
Крім того, 03.02.2026 близько 16:00 год ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої онуки громадянки ОСОБА_3 , а саме ображав, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю, що спричинило головні болі, поганий настрій.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2026 у справі № 127/3893/26 адміністративні матеріали за № 127/3892/26 та № 127/3893/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 173-2 КУпАП, об`єднано та присвоєно їм загальний номер: 127/3892/26.
ОСОБА_1  у судове засідання з`явився, суду повідомив, що кричав на свою доньку та внучку, оскільки здали нерви. Крім того, пояснив, що донька разом з внучкою проживають у його домі. Внучка відмовляється ходити до школи. ОСОБА_1 працює дальнобойщиком, тому не завжди може контролювати внучку, а його донька не реагує на поведінку дитини, постійно працює.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 747074 від 03.02.2026 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 667559 від 03.02.2026 року; протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.02.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.02.2026 року; заявами ОСОБА_1 від 02.03.2026 у яких останній визнає свою провину та щиро кається.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.02.2026 року, вбачається, що батько ОСОБА_2 03.02.2026 за місцем її проживання образливо чіплявся до неї, ображав, принижував у присутності доньки ОСОБА_2 .. Крім того, ображав, обзивав та кричав на доньку ОСОБА_2 ..
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Згідно з нормативним визначенням, закріпленим у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон № 2229-VIII), домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до визначення, яке надане у пункті 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, психологічне насильство – це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що  ОСОБА_1 вчинив щодо своєї:
- доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру;
- внучки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_1 за: 
- ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;
- ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини, а також те, що вчинене ним правопорушення завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а тому вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті, з урахуванням статті 36 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із  ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно зі ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Відповідно до ч. 6 ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Наявна в матеріалах справи форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не містить достатнього обґрунтування необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, а інших доказів суду не надано. Тому необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП, суд не вбачає.
Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 173-2, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 39-1, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665,60 гривень на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: