Справа № 188/429/25 
Провадження № 2/188/565/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
у складі:
головуючого - судді Місюри К.В.
за участі секретаря судового засідання – Бібікової В.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Універсал БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування свого позову представник позивача зазначив, що 16.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету- заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 37 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі , а саме , надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах , передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками . а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з такими обставинами представник позивача змушений був звернутися до суду , та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в сумі 47185,47 грн. , а також судові витрати в сумі 3028,00 грн. 
В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутністю представника Банку, на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі , в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи був повідомлений , заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило. 
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлено , що 16.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету- заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 37 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі , а саме , надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах , передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору у зв`язку з чим виникла заборгованість перед банком. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи , а саме: анкетою – заявою ОСОБА_1 , умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг, копією паспорта ОСОБА_1 таблицею розрахунку заборгованості за договорм № б/н від 16.02.2018 р. укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 . 
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до Банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору.
Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 37 500,00 грн. 
Розмір заборгованості відповідача, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.02.2018 року, відповідно до якого сума заборгованості, станом на 03.10.2024 року, складає 47185,47 грн. 
Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.
До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.
Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.
Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд уклали кредитний договір.
Сторонами було погоджено всі істотні умови договору та відповідач був ознайомлений з ними, про що свідчить його підпис на анкеті - заяві від 03.10.2020 р. про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 37 500,00 грн. 
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, згідно з розрахунком та випискою по рахунку, наданими позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором перед Банком, станом на 03.10.2024 року, становить 47185,47 грн.
Банк надав відповідачу кредитні кошти, які були перераховані на його банківський рахунок, які ОСОБА_1 повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.
Відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.
Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту, наданий позивачем, є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. 
Оскільки, сторонами було належним чином укладено кредитний договір, який відповідачем підписаний, а отже останній ознайомлений з його істотними умовами, проте, які не виконані в повному обсязі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості підлягають задоволенню . 
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 509, 526, 530, 610-612, 616, 1048, 1054 ЦК України, та ст. ст. 2, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Універсал БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства « Універсал банк» ( код ЄДРПОУ 21133352 , місцезнаходження 04114, м. Київ , вул.. Автозаводська , буд 54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.02.2018р. у розмірі 47185,47 грн.(сорок сім тисяч сто вісімдесят п`ять гривень 47 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства « Універсал банк» ( код ЄДРПОУ 21133352 , місцезнаходження 04114, м. Київ , вул.. Автозаводська , буд 54/19) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім гривень).
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

 Суддя 	  К. В. Місюра